УХВАЛА

30 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  822/559/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Дроботової   Т.   Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю.Я., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об`єднання "Райагробуд"
на  постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2021 у справі 
за позовом Заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Шаровечківської сільської ради Хмельницького району 
до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об`єднання "Райагробуд"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державний кадастровий реєстратор м. Хмельницький,
про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер 6825089600:03:004:2450) в Державному земельному кадастрі,
ВСТАНОВИВ:
10.06.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об`єднання "Райагробуд" на  постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 (повний текст складено 26.04.2021) та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2021 у справі                                  № 822/559/17, подана 25.05.2021 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобом поштового зв`язку.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України   у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).
У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу), зокрема, скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.
Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац 4 пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України).
Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, формування обґрунтованої правової позиції стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.
Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу «правової визначеності», що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Звертається увага скаржника, що неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має наводитись у взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу касаційного оскарження судових рішень.
Оскільки, в касаційній скарзі міститься лише посилання на постанови Верховного Суду, без зазначення підстави та належного обґрунтування висновку, у чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці, з посиланням  на неправильне застосування судом норм матеріального       права та порушення норм процесуального права, не є підставою для відкриття касаційного провадження на підставі частини другої   статті 287 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційну скаргу слід залишити без руху.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
За змістом частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Предметом оскарження є постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 (повний текст складено 26.04.2021), строк для оскарження якої сплив 17.05.2021.
Проте, з касаційною скаргою Районне кооперативно-державне міжгосподарське будівельно-монтажне об`єднання "Райагробуд" звернулося лише 25.05.2021 та заявило клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.
В обґрунтування заявленого клопотання Районним кооперативно-державним міжгосподарським будівельно-монтажним об`єднанням "Райагробуд"   в касаційній скарзі зазначається, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримана 06.05.2021, проте на підтвердження цього заявником не надано ніяких доказів.
Крім того, не надано доказів на підтвердження доводів щодо неможливості подання касаційної скарги в строк, з мотивів того, що адвокат касатора Заболотний А. М. хворів на коронавірусну хворобу (COVID-19) без надання відповідних доказів на підтвердження. 
У зв`язку з чим, колегією суддів Верховного Суду причини пропуску строку визнаються неповажними.
Згідно з частиною третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Разом з цим, до касаційної скарги адвокат Заболотний А. М. додає тільки ордер на представництво Районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об`єднання "Райагробуд" у судах України на підставі договору від 06.11.2020, проте цей ордер підписано 07.10.2020, тобто ще до укладення зазначеного договору про надання правової допомоги, тому Верховний Суд не може взяти до уваги такий доказі визначає спосіб усунення шляхом надання інших документів на підтвердження підстав для представництва Районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об`єднання "Райагробуд" адвокатом Заболотним А. М.
Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на час подачі позову, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік"          1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 становить 1600, 00 грн.
За змістом підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Предметом позову у даній справі є визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер 6825089600:03:004:2450) в Державному земельному кадастрі, тому за подання касаційної скарги скаржникові необхідно сплатити  1600, 00 грн * 200%= 3200, 00 грн.
Районним кооперативно-державним міжгосподарським будівельно-монтажним об`єднання "Райагробуд" не додано до касаційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.
Виходячи із положень частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Таким чином, Районному кооперативно-державному міжгосподарському будівельно-монтажному об`єднанню "Райагробуд" необхідно сплатити судовий збір і надати суду докази на підтвердження сплати 3200, 00 грн за наведеними нижче реквізитами.
-Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
-Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783
-Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
-Код банку отримувача (МФО): 899998
-Номер  рахунку  отримувача  (стандарт): UA288999980313151207000026007
-Код класифікації доходів бюджету: 22030102 
-Судовий збір (Верховний Суд, 055)
-Призначення платежу: *;101
Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом надання документа про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, надання доказів для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження або зазначенням інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження, надання інших документів на підтвердження підстав для представництва Районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об`єднання "Райагробуд" адвокатом Заболотним А. М. та подачі нової редакції касаційної скарги із належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (із урахуванням змісту цієї ухвали), а також доказів надіслання нової редакції касаційної скарги сторонам у справі.
У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна   скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.
Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об`єднання "Райагробуд" на  постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.01.2021 у справі  № 822/559/17 залишити без руху до 21.07.2021, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                                                                                                   Т. Б. Дроботова
Судді                                                                                                                                                                                                             Н. О. Багай
                                                                                                                Ю. Я. Чумак