УХВАЛА

10 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 440/2852/20
адміністративне провадження № К/9901/26630/21  
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко Олени Олександрівни на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у справі №440/2852/20 за позовом ОСОБА_1 до Київського районного відділу у м. Полтаві управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Київського районного відділу у м. Полтаві управління Державної міграційної служби України в Полтавській області ,Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Київського РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області від 18.01.2020 про припинення провадження за заявою про прийняття до громадянства ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Київський РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача про прийняття до громадянства України відповідно до  статті 9 Закону України "Про громадянство України" з урахуванням висновків суду;
- стягнути з УДМС України в Полтавській області на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.
01 квітня 2021 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Київського районного відділу у м. Полтаві управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 18 січня 2020 року про припинення провадження за заявою про прийняття до громадянства ОСОБА_1 .
Зобов`язано Київський районний відділ у м. Полтаві управління Державної міграційної служби України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про прийняття до громадянства України відповідно до статті 9 Закону України "Про громадянство України" з урахуванням висновків суду.
Стягнуто з управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправним рішенням органу державної влади, у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень).
В задоволенні клопотання про встановлення судового контролю - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок). 
01 липня 2021 року постановою Другого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі №440/2852/20 в частині стягнення з Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 коштів на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправним рішенням органу державної влади, у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень).
Прийнято в цій частині постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі №440/2852/20 залишено без змін.
На зазначену постанову суду апеляційної інстанції та постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог представником позивача подано касаційну скаргу. 
В касаційній скарзі зазначено, що вона подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник касаційної скарги зазначив, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, а саме статті 56 Конституції України, статей 1173-1175 Цивільного кодексу України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від 15 серпня 2019 року у справі №823/782/16, від 27 листопада 2019 року у справі №750/6330/17, від 25 червня 2020 року у справі №823/868/18, від 17 березня 2021 року у справі №420/239/20, від 10 червня 2021 року у справі № 640/963/19.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (частина друга статті 330 КАС України).
Суд визнає, що посилання скаржника виключно на рішення Верховного Суду із зазначенням того, що викладені ним висновки не враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови, самі по собі не доводять не врахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, без зазначення конкретних висновків щодо конкретної норми права (пункт, частина, стаття), викладених у зазначених постановах Верховного Суду, подібність яких також не доведена у касаційній скарзі. 
Суд зазначає, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Таким чином, для встановлення подібності справ і відносин слід враховувати сукупність таких критеріїв, як подібність фактичних обставин, суб`єктний склад, об`єкт і предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм. 
Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. 
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктами 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Подана касаційна скарга позивача містить цитування нормативно-правових актів, виклад обставини справи, незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Інші доводи та аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.  
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням представником позивача у касаційній скарзі підстави для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме в касаційній скарзі не зазначено точні висновки щодо конкретної норми права (пункт, частина, стаття), викладених у зазначених постановах Верховного Суду, подібність яких також не доведена у касаційній скарзі, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко Олени Олександрівни на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у справі №440/2852/20 за позовом ОСОБА_1 до Київського районного відділу у м. Полтаві управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.   

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Шевцова