П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 521/6267/21	

                                                                                                                                          Головуючий в І інстанції: Мурзенко М.В.
                    Дата та місце ухвалення рішення: 20.07.2021 р.
          м. Одеса
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                 судді – доповідача –	Шеметенко Л.П.	
судді –	Стас Л.В.  	
судді –	Турецької І.О. 	
                           за участю секретаря - Чорби Г.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Інспектора з паркування - Стороженка Сергія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року   ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Інспектора з паркування - Стороженка С.О., в якому просив визнати протиправними дії інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка С.О. щодо розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП № 4070856 від 07.04.2021 року; закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП № 4070856 від 07.04.2021 року, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за зупинку, стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», згідно якого забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу) у м. Одесі по вул. Бочарова, Добровольського, 114/2. В оскаржуваній постанові зазначено, що водій транспортного засобу RAVON R4, державний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку, стоянку в зоні дії знаку 3.34 «зупинку заборонено», чим допустив порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач заперечував допущення ним будь-якого порушення Правил дорожнього руху, та вказував на те, що єдиним доказом вчинення правопорушення стали два фотознімки автомобілю, розміщені на офіційному сайті carparking.omr.gov.ua, на яких зображено інший транспортний засіб (марки Mеrsedes, державний номер НОМЕР_2 ), ніж той, що належить йому на праві власності. 
З огляду на викладені обставини, позивач звернувся за захистом порушених прав до суду першої інстанції.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП № 4070856 від 07.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України.
Закрито провадження по адміністративній справі за відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП.
В іншій частині позовних вимог, а саме, в частині вимог про визнання протиправними дій інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка Сергія Олександровича щодо розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 – відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такий спосіб захисту порушених прав, як визнання протиправними дій інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради по розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності, є неефективним. Апелянт вказав на те, що інспектор з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради використав надане йому повноваження недобросовісно та нерозсудливо, в порушення вимог закону притягнув невинувату особу до відповідальності, не перевірив правильність внесених даних. Позивач посилався на те, що відповідач у своєму відзиві визнав свою помилку, а тому повинен був в межах наданих повноважень вчинити певні дії, зокрема, винести рішення про закриття справи, однак цього не здійснив.
Апелянт  вважає, що у суді першої інстанції ним було доведено існування порушення його прав та інтересів таким рішенням суб`єкта владних повноважень, довів існування причинного зв`язку між протиправною бездіяльністю відповідача та порушеним правом.
На думку позивача, суд першої інстанції не з`ясував конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону фактично не були виконані чи були виконані  з порушенням строків, не з`ясував юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
В апеляційній скарзі зазначено, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце в тому випадку, коли в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний. На думку апелянта, в даному випадку в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії (прийняти рішення про закриття справи), але він вказаних дій не вчинив, що є безумовною підставою для задоволення позовної вимоги про визнання такої бездіяльності протиправною.
У зв`язку з вказаним, в апеляційній скарзі ставиться питання про часткове скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2021 року та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині, а саме, в частині визнання протиправними дій інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка С.О. щодо розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Крім того, апелянт також просив постановити окрему ухвалу і направити її до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З урахуванням того, що в даному випадку позивачем оскаржується рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2021 року лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка С.О. щодо розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , колегія суддів здійснює перегляд рішення суду першої інстанції лише у вказаній частині. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 07.04.2021 року інспектором з паркування Стороженко С.О. було винесено постанову про справі адміністративне правопорушення серії ОДП 4070856, з якої вбачається, що 07.04.2021 року о 10 год. 47 хв. у м.Одесі, вул. Бочарова / Добровольського 114/2, к. 73, водій транспортного засобу Ravon R4 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 здійснив зупинку, стоянку в зоні дії дорожнього знаку п. 3.34 ПДР «зупинку заборонено», чим порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з вказаним позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді  штрафу у розмірі 340 грн. 
Також судом встановлено, що з фотознімків з сайту https://carparking.omr.gov.ua/., доданих до постанови серії ОДП № 4070856 від 07.04.2021 року, вбачається, що на них зазначений вантажний автомобіль марки «Мерседес» білого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_2 .
За наслідком розгляду листа щодо видалення інформації з сайту Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, на якому розміщено відносно позивача неправдиву інформацію, направленого ОСОБА_1 на ім`я директора Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Департамент повідомив про те, що 10.04.2021 року під час винесення постанови по справі інспектором з паркування було допущено технічну помилку в державному номерному знаку, при внесені інформації до бази даних (лист Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради від 29.04.2021 року № 26/01-Ш-39).
Також відповідачем у листі від 29.04.2021 року зазначено про те, що відповідно до ст. 279-3 КУпАП позивача звільнено від адміністративної відповідальності, однак, належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених в листі обставин, а саме - копії відповідної постанови про скасування оскаржуваної постанови або внесення до неї змін в частині визначення суб`єкта правопорушення, відповідачем до суду не надано.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП № 4070856 від 07.04.2021 року та  закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В свою чергу, в частині вимог позивача про визнання протиправними дій інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка С.О. щодо розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції відмовив, посилаючись на те, що заявлені вимоги в цій частині не є ефективним способом захисту прав позивача у справі про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, з огляду наступне.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, на виконання яких він наділений владними повноваженнями.
Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
В свою чергу, обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Дії по розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також дії по складанню постанови по справі про адміністративне правопорушення самостійно не породжують обов`язкових юридичних наслідків, а тому не можуть бути самостійно оскаржені, враховуючи  що вони є реалізованими та за їх наслідками прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення стягнення, яка і установлює відповідальність для позивача, та відповідно  є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 19 КАС України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права у випадку встановлення відсутності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, є саме визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а не визнання протиправними дій інспектора щодо складання такої постанови, оскільки саме постанова породжує для позивача негативні правові наслідки.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради задоволенню не підлягають.
Посилання апелянта в апеляційній скарзі на допущення в даному випадку суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності, яка на думку апелянта, виразилась у неприйнятті рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, з огляду на те, що вказані доводи жодним чином не пов`язані із заявленою позивачем вимогою про визнання протиправними дій інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Стороженка С.О. щодо розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у задоволенні якої і було відмовлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2021 року.
Також в апеляційній скарзі апелянт просив суд апеляційної інстанції постановити окрему ухвалу і направити її до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Згідно ст. 32 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Відповідно до ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Колегія суддів вважає, що окрема ухвала є способом реагування суду з його ініціативи на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів. 
При цьому, постановлення окремої ухвали є правом суду та вирішується на розсуд суду, виходячи із конкретних обставин справи.
В свою чергу, в даному випадку колегія суддів не вбачає необхідності у постановленні окремої ухвали та направлення її Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 липня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку  не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі   23.09.2021 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                      Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                           Л.В. Стас

Суддя:                                                                                                           І.О. Турецька