Ухвала
 
01 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 521/16587/18
провадження № 61-9939ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.
РішеннямМалиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року, позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання чи досягнення ним 23 років, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, залежно від того, яка з цих обставин настане першою. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про роз`яснення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року роз`яснено рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року шляхом зазначення, що: «аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача підлягають стягненню щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2018 року до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_1 23 років, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, залежно від того, яка з цих обставин настане першою».
Постановою Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року скасовано, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року.
15 червня 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1  подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, 
від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції про роз`яснення або відмову 
у роз`ясненні судового рішення (пункт 21 частини першої статті 353 ЦПК України) та, відповідно, постанова апеляційного суду, за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, не підлягають касаційному оскарженню.
Помилкове зазначення в постанові апеляційного суду про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 3, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 25 травня 2021 року у цивільній справі № 521/16587/18.
Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     В. В. Шипович
      Є. В. Синельников
      С. Ф. Хопта