ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/2924/19
адміністративне провадження № К/9901/33298/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року (судді: Сафронова С.В. (головуючий), Чепурнов Д.В., Мельник В.В.) у справі №160/2924/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.12.2018 № 0009604606.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно, оскільки висновки контролюючого органу про порушення Товариством вимог податкового законодавства є не обґрунтованими та базуються виключно на припущеннях, натомість у позивача наявні документи, які свідчать про правомірність ведення податкового обліку.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року, позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення визнано протиправним та скасовано.
4. Задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того, що Товариством у повному обсязі документально підтверджено факт отримання товару, його оплату та використання придбаного активу у власній господарській діяльності та як наслідок, достовірність та обґрунтованість відображення господарських операцій з ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція» та ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНМОНТАЖ» у власному податковому обліку. Таким чином, позивачем правомірно сформовано об`єкт оподаткування податком на додану вартість (ПДВ) та податковий кредит з ПДВ, натомість висновки акту перевірки про допущені Товариством порушення вимог податкового законодавства є не обґрунтованими, базуються на припущеннях контролюючого органу та не підтверджені належними доказами.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства в повному обсязі.
6. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки 19.11.2018 №94/28-10-46-06-05393043, оформленого за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з питань перевірки формування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року, під час якої було виявлено порушення позивачем вимог абз г) п. 198.5 ст.198 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань на суму 1 521 570 грн; п.198.1, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту серпня 2018 року на суму 799 168 грн. Вищевикладене призвело до порушення п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, а саме: завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту в серпні 2018 року на суму 2 320 738 грн. Враховуючи вищевикладене ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» порушено: абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в серпні 2018 року на 2 320 738 грн.
Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині завищення суми податкового кредиту на суму 799 168 грн вмотивовано тим, що господарські операції позивача з контрагентами ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція» та ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНМОНТАЖ» не спричинили настання реальних правових наслідків, з огляду на те, що такі операції, на думку контролюючого органу, фактично не відбувались та мають формальний характер, оскільки позивачем не надано паспортів якості (сертифікатів) на придбаний товар, у контрагентів відсутні відповідні трудові та матеріальні ресурси (виробничі потужності) для здійснення спірних фінансово-господарських операцій, не підтвердження походження товару по ланцюгу його придбання, що підтверджується інформацією наявної в інформаційних систем Державної фіскальної служби. 
Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині заниження суми податкових зобов`язань на суму 1521570 грн вмотивовано тим, що при проведенні процедури уцінки запасів Товариство зобов`язане було не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому відбувається їх списання, нарахувати податкові зобов`язання згідно з абз. г) п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, проте позивачем податкові зобов`язання з ПДВ не нараховано.
На підставі акту перевірки та вказаних висновків контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10.12.2018 № 0009604606, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2  320  738 грн.
Судами встановлено, що Товариство мало взаємовідносини з ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція» та ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНМОНТАЖ» на підставі договорів поставки та підряду.
Судами також встановлено, що позивачем в підтвердження реальності здійснення господарських операцій з зазначеними контрагентами було надано копії документів, зокрема, договори, специфікації, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні, податкові накладні, сертифікати якості, відвісні, рахунки - фактури, прибуткові ордери, платіжні доручення, рахунки на оплату, акти приймання виконаних робіт, акти на передачу матеріалів, акти на витрачені матеріали підрядною організацією, розрахунки на відшкодування витрат по ремонту та експлуатації доріг, листи підрядника на видачу матеріалів та запасних частин для виконання підрядних робіт, довідки до актів з описом робіт.
Судами також встановлено і факт подальшого використання позивачем у власній господарській діяльності поставленої ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція» бірки полімерної та стрічки для термотрансферного друку, що підтверджено наданими позивачем реєстрами видаткових документів.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на неврахування судами попередніх інстанцій доводів контролюючого органу щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, зокрема касаційна скарга вмотивована аналогічними доводами, які зазначені в акті перевірки, відзиві на позовну заяву, в апеляційній скарзі, зокрема, відсутні трудові та матеріалі ресурси в контрагентів, неможливість підтвердити придбання товару по ланцюгу постачання, недоліки в заповненні сертифікатів якості (не вказано виробника).
За позицією скаржника, суди першої та апеляційної інстанцій надали неправильну оцінку доводам контролюючого органу, які були викладені як в акті перевірки, так і зазначались протягом розгляду справи. 
Також вказує про не дослідження та ненадання судами оцінки доводам контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ при проведенні процедури уцінки (списання) запасів.
9. Товариством надано відзив на касаційну скаргу, в яких позивач вказує на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність тверджень контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій просить залишити без змін.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Пункти     44.1, 44.2, 44.3 статті     44.
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. 
10.2. Пункт 188.1 статті 188.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг.
10.3. Пункт 189.1 статті 189.
У разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
10.4. Пункт 198.3 статті 198.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
10.4. Підпункт г) пункту 198.5 статті 198.
Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися  в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
10.5. Пункт     198.6 статті     198.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
11. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:
11.1. Стаття    1.
11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
11.2. Частина 1 статті 9.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
11.3. Частина 2 статті 9.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
13. При вирішенні податкових спорів Суд враховує презумпцію добросовісності платника податків за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Згідно доктрини реальності господарської операції, яка застосовується у судовій практиці Верховного Суду, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.
Нормами Податкового кодексу України презюмується вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.
При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Проте, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки (недоліки) у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).
Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними, допустимими та достовірними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і такий рух має бути підтверджений первинними документами.
14. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування витрат чи податкового кредиту, а тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
15. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору судами) обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
16. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
17. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
18. Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги про скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 10.12.2018 № 0009604606 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 799168 грн по правовідносинах з контрагентами ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція» та ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНМОНТАЖ», суди виходили з того, що спірні господарські операції позивача з вказаними контрагентами є реальними та підтверджуються долученими Товариством до матеріалів справи належним чином оформленими копіями первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Вказані документи містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, містять необхідні реквізити, для надання їм юридичної сили, доказовості та підтверджують фактичне їх здійснення. 
Колегія суддів зазначає, посилання контролюючого органу на недоліки в заповненні сертифікатів якості, як на підставу для невизнання реальності господарських операцій, суди обґрунтовано відхилили, оскільки не зазначення в документах певної інформації не може свідчити про відсутність самого факту придбання позивачем ТМЦ. Крім того, слід також зазначити, що сертифікат відповідності (якості) на товар не є документом бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документом, що посвідчує якість товару, а не факт проведення господарської операції. 
Також суди попередніх інстанцій обґрунтовано не взяли до уваги посилання на відсутність у контрагентів трудових ресурсів, зокрема у контрагента ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНМОНТАЖ», який надавав позивачу послуги по виконанню ремонтних робіт, оскільки в акті перевірки та в касаційній скарзі контролюючий орган вказує на те, що згідно даних звіту 1ДФ за спірний період (3 кв. 2018 року) кількість працівників у вказаного контрагента становить 44 особи, при цьому контролюючим органом не наводиться жодних обставин, які підтверджені доказами, відносно того, що при наявності штату в 44 особи неможливо виконати ремонтні роботи, що обумовлені договорами з позивачем.
Крім того, контролюючий орган вказує на неможливість підтвердження формування податкового кредиту по правовідносинах з ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНМОНТАЖ» з огляду на не підтвердження таких послуг (робіт) з ідентичною номенклатуро по ланцюгу постачання, проте такі доводи є безпідставними, з огляду на те, що як вбачається з первинних документів ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНМОНТАЖ» самостійно виковувала договірні робити, інформація про залучення субпідрядників відсутня, а контролюючий орган доказів такого залучення не надав. 
Колегія суддів також зазначає, що згідно акту перевірки контролюючий орган не посилався на відсутність у позивача первинних документів по господарських операціях з контрагентами, за якими Товариством формувались податкові зобов`язання та податковий кредит, зауважень щодо їх оформлення (окрім сертифікатів якості) та наявності всіх необхідних реквізитів у контролюючого органу також не було, акт перевірки зазначених відомостей не містить. 
Так, судами досліджено первинні документи, які згідно з п.     44.1 ст.     44 Податкового кодексу України, є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення. 
Судами встановлено, що спірні господарські операції є реальними та підтверджуються долученими Товариством до матеріалів справи належним чином оформленими копіями первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Вказані документи містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичне їх здійснення. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що відповідач всупереч частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів належними та допустимими доказами наявності обставин, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства в частині формування податкових зобов`язань з ПДВ  та податкового кредиту по господарський операціях з ТОВ «Міжнародна інформаційна агенція» та ТОВ «УКРМПЕЦМЕХАНМОНТАЖ»
19. Проте колегія суддів вважає передчасним висновок судів попередніх інстанцій про скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 10.12.2018 №0009604606 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1521570 грн при проведенні процедури уцінки запасів, оскільки фактично судами взагалі не досліджено процедуру уцінки запасів позивачем та не надано оцінки доводам контролюючого органу, зазначеним в акті перевірки та в апеляційній скарзі, про допущені при цьому порушення вимог абз. г) п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України в частині оподаткування таких операцій.
Суд першої інстанції в рішенні обмежився виключно посиланням на те, що списання позивачем уцінених товарно - матеріальних цінностей в якості лому у виробництві підтверджується складеними за формою М-11 Вимогами цехів на відпуск матеріалів згідно з відвісних (вимоги № 347 від 30.07.2018, № від 31.07.2018, № 412 від 30.08.2018, № 502 від 31.10.2018) та реєстрами видаткових документів № ц/30 від 31.07.2018, №ц/34 від 31.08.2018, № ц/2 від 31.10.2018.
У постанові суду апеляційної інстанції взагалі відсутні посилання на наявність спірних правовідносин.
Таким чином, висновок судів про протиправність зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1521570 грн був зроблений без дослідження змісту порушення, яке зафіксовано в акті перевірки, та фактичних правовідносин, що їх зумовили. Факт наявності документів щодо списання позивачем уцінених товарно - матеріальних цінностей не свідчить про відсутність порушення позивачем вимог  підпункту г) пункту 198.5 статті 198Пподаткового кодексу України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
20. За змістом частини 4 ст.    9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів. 
21. Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою ст.    90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.
22. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України).
23. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України). 
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати з власної ініціативи (частина третя ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
24. Вказані вище обставини справи не встановлено, наявні в матеріалах справи докази не досліджено.
Для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно дослідити докази, надати належну правову оцінку як кожному окремому доказу та сукупності доказів, які міститься в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги вказане та встановити обставини щодо наявності чи відсутності у позивача обов`язку оподатковувати операції зі списання товарно - матеріальних цінностей, як таких що використовуються в операціях, що не є господарською діяльністю (п. 198.5).
25. Згідно ст.     242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
26. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано всі обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.
27. Відповідно до п. 2 частини першої  ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
28. За правилами ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону, що діяв до набрання чинності  Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ) підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
29. Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень в частині, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню в такій частині, а справа відповідно до правил ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №160/2924/19 щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 10.12.2018 №0009604606 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1  521  570,00 грн скасувати та в цій частині справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Васильєва   В.П. Юрченко