УХВАЛА

27 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  826/612/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ  О.  В. - головуючий, Волковицька  Н.  О., Краснов  Є.  В.,
за участю помічника судді - Шкурдової  Ю.  С. (за дорученням головуючого судді)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту комунальної власності м.  Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 (суддя Данилова  М.  В.)
і постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 (головуючий суддя Шаптала  Є.  Ю., судді Куксов  В.  В., Яковлєв  М.  Л.)
у справі №  826/612/16
за позовом Демократичного об`єднання "Українська національна рада"
до Департаменту комунальної власності м.  Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - 1)  Київська міська рада, 2)  Печерська районна у м. Києві державна адміністрація і 3)  Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва",
про зобов`язання виконати рішення
(у судовому засіданні взяли участь представники: позивача - Пальчуковський  Ю.  І., Лукашенко  Ю.  І., відповідача - Друцька  О.  Г., третьої особи 1 - Друцька  О.  Г.)
ВСТАНОВИВ:
1.          Демократичне об`єднання "Українська національна рада" звернулося до суду з позовом до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - 1)  Київська міська рада, 2)  Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, 3)  Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", в якому просило зобов`язати Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виконати рішення 7-ї сесії V скликання Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 №  6 "Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва" щодо приватизації шляхом викупу ДО "Українська національна рада" нежилого приміщення у жилому будинку №  23, літ. "А" по вулиці Басейна у місті Києві.
2.          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у вчиненні дій, спрямованих на виконання рішення 7-ї сесії V скликання Печерської районної у м. Києві ради від 16.09.2008 №  6 "Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва" щодо приватизації шляхом викупу ДО "Українська національна рада" нежилого приміщення у жилому будинку №  23, літ. "А" по вулиці Басейна у місті Києві. Дані протиправні дії перешкоджають у реалізації прав позивача на приватизацію вказаного житлового приміщення.
3.          Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2016 закрито провадження у справі на підставі п.  1 ч.  1 ст.  157 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з непідвідомчістю справи адміністративним судам.
4.          Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2016 та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
5.          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2018 адміністративний позов задоволено. Зобов`язано Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виконати рішення 7 сесії V скликання Печерської районної у місті Києві ради від 16.09.2008 №  6 "Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва" про приватизацію шляхом викупу ДО "Українська Національна Рада" нежилого приміщення у жилому будинку №  23, літ. "А" на вул. Басейна у місті Києві.
6.          Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2018, та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо невиконання рішення 7-ї сесії V скликання Печерської районної у місті Києві ради від 16.09.2008 №  6 "Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва" щодо приватизації шляхом викупу ДО "Українська Національна Рада" нежилого приміщення у жилому будинку №  23, літ. "А" по вул. Басейна у м. Києві.
7.          Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.08.2020 касаційні скарги Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Демократичного об`єднання "Українська національна рада" задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2018 і постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №  826/612/16 - скасовано. Провадження у справі №  826/612/16 закрито, у зв`язку з тим, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.
8.          16.12.2020 рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суд від 10.03.2021, позовні вимоги задоволено повністю. Так, переглянувши в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції і погодившись із його висновками, апеляційний господарський суд керувався, зокрема, таким.
9. Позивач на підставі Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" від 06.03.1992 №  2171-ХІІ у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних відносин та Порядку подання та розгляду заяви про включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та заяви на участь в аукціоні, конкурсі щодо об`єктів державної власності груп А, Д та Ж, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 17.04.1998 №  772, отримав рішення Печерської районної у місті Києві ради від 16.09.2008 №  6, на підставі якого має право шляхом викупу здійснити приватизацію приміщення по вул. Басейній/Шовковичній, 23, літ "А" у м. Києві.
10.          Заперечуючи проти наведених висновків, відповідач стверджує, що позивач має приватизувати спірне приміщення у відповідності до ст. 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", а викуп майна позивачем можливий після підтвердження орендарем умов, передбачених вказаною нормою.
11.          Колегією суддів перевірено, що на даний час приватизація регулюється положеннями Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", а відповідно до Розділу V прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону.
12.          Статтею 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено, що приватизація об`єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною другою цієї статті. Орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов: орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна; орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу; невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди; здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності; орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати; договір оренди є чинним на момент приватизації.
13.          Надання згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень здійснюється в порядку, визначеному Фондом державного майна України або представницьким органом місцевого самоврядування. Орендар, який виконав умови, передбачені частиною другою цієї статті, має право на приватизацію об`єкта шляхом викупу.
14.          Ціна продажу об`єкта приватизації зменшується на суму компенсації невід`ємних поліпшень.
15.          Якщо покупцем об`єкта приватизації стає орендар, вартість невід`ємних поліпшень зараховується йому під час остаточного розрахунку за об`єкт приватизації.
16.          Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні досліджував дане питання та не погодився з твердженнями відповідача про те, що позивач має приватизувати спірне приміщення у відповідності до вищевказаної норми, оскільки всі документи, які позивач надав для отримання права викупу приміщення знаходяться в Головному управлінні комунальної власності міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 10, вхідний номер №  23413 від 28.12.2010.
17.          За приписами частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
18.          При цьому, відповідач не надав суду цих документів та не довів, що позивач не виконав вимог законодавства, яке було чинним на момент винесення рішення 7 сесії V скликання Печерської районної у місті Києві ради від 16.09.2008 №  6 "Про приватизацію майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва" для викупу приміщення.
19.          У зв`язку з цим, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач міг отримати право викупу приміщення виключно у разі дотримання всіх вимог, в тому числі і зі здійснення поліпшень у розмірі 25%.
20.          Відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 у справі №  826/612/16 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовної заяви Демократичного об`єднання "Українська національна рада" в повному обсязі.
21.          Скаржник не погоджується з ухваленими рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права (статей 7, 18 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №  545/6596 "Про питання приватизації комунального майна територіальної громади міста Києва", пункту 5 рішення Київської міської ради від 02.12.2010 №  284/5096 "Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва", статей 13, 86, частини п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)) у подібних правовідносинах, а саме правовідносинах у сфері приватизації комунального майна відповідно до чинного законодавства.
22.          Позивач подав відзив на касаційну скаргу, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувані рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
23.          Інші учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.
24.          Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
25.          Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України (на який у своїй касаційній скарзі посилається скаржник) підставами оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
26.          Разом з тим, дослідивши доводи касаційної скарги і матеріали справи, Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження у справі №  826/612/16 з огляду на таке.
27.          Під час касаційного розгляду даної справи Судом встановлено, що Верховний Суд здійснював касаційний розгляд справи №  914/1220/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарфор-Кераміка" до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада, про визнання права на приватизацію приміщень способом викупу.
28. Правовідносини у справі №  914/1220/19 є подібними до правовідносин у справі, яка переглядається, оскільки у зазначеній справі позивач (1) стверджував, що чинним законодавством на момент приватизації цілісного майнового комплексу (ЦМК) товариством у 1995 році, так і чинним законодавством станом на дату звернення товариства про завершення викупу у 2016-2017 роках, передбачалося, що за особами, які здійснювали приватизацію шляхом викупу об`єктів приватизації, які знаходяться в будівлях та використовуються такими, зберігається право на приватизацію таких будівель шляхом викупу, і (2) вважав, що у нього існує наявне право на приватизацію орендованих приміщень способом викупу, яке вже виникло на законних підставах та підлягає реалізації.
29. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, залишаючи без змін постанову апеляційного господарського суду про відмову у позові, у своїй постанові від 18.11.2020 у справі №  914/1220/19 зазначив таке:
"5.2.2. На момент звернення позивача з позовом (червень 2019 року), правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим, регулює Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" від 18 січня 2018 року №  2269-VIII, який набрав чинності з 07 березня 2018 року.
Згідно з ч. 2 ст. 18 наведеного закону орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов: орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна; орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу; невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладення договору оренди або для цілей продовження договору оренди; здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності; орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати; договір оренди є чинним на момент приватизації.
Орендар, який виконав умови, передбачені частиною другою цієї статті, має право на приватизацію об`єкта шляхом викупу (ч. 3 ст. 18 Закону).
Пунктом 2 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" від 18.01.2018 №  2269-VIII установлено, що приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону, крім об`єктів, за якими:
дата проведення аукціону, конкурсу, викупу, продажу пакетів акцій (часток, паїв) господарських товариств, зазначена в опублікованому інформаційному повідомленні про продаж державного або комунального майна, припадає на день після набрання чинності цим Законом;
після завершення процедури продажу відбувається оформлення договору купівлі-продажу;
на момент прийняття рішення про їх приватизацію належали до об`єктів групи "Г" згідно з класифікацією об`єктів приватизації, встановленою Законом України "Про приватизацію державного майна", та щодо яких є дійсною оцінка, або Кабінетом Міністрів України визначено радника для надання послуг з підготовки до приватизації та продажу об`єктів приватизації за результатами проведення конкурсу.
5.2.3. Суди встановили, що у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують наявність підстав для застосування до правовідносин сторін п. 2 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" від 18.01.2018 №  2269-VIII".
30.          Зазначене у пунктах 27-29 цієї ухвали свідчить про наявність загального висновку Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, від якого колегія суддів не вбачає підстав для відступу.
31. Колегія суддів також не вбачає невідповідності висновків судів попередніх інстанцій у справі, що переглядається (пункти 9-19 цієї ухвали), зазначеним вище висновкам, викладеним у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №  914/1220/19 (пункт 29 цієї ухвали).
32. Відмінність результатів вирішення цих справ зумовлена тим, що у справі №  914/1220/19 твердження скаржника про те, що у нього виникло право на приватизацію приміщення шляхом викупу як частини ЦМК ще з 1995 року, Верховний Суд вважав безпідставними, оскільки такі обставини не підтверджені матеріалами справи (пункт 5.2.4 відповідної постанови). У пункті 5.2.7 цієї постанови Верховний Суд зазначив про безпідставність доводів скаржника про те, що у позивача з 1995 року існує право на викуп орендованих приміщень в процесі приватизації, яке вже виникло на законних підставах та підлягає реалізації (завершенню).
33. У справі, що переглядається, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач, дотримуючись чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, отримав право викупу приміщення (зазначені висновки не спростовані скаржником під час касаційного розгляду справи, зокрема, з урахуванням вимог частини другої статті 287 і статті 300 ГПК України).
34.          Посилання скаржника на інші норми матеріального та процесуального права (1) мають декларативний характер (2) без належного обґрунтування неправильності їх застосування судами попередніх інстанцій, по суті (3) зводяться до порядку застосування до спірних правовідносин статті 18 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", а також (4) необхідності переоцінки доказів та (5) незгоди скаржника з діями, висновками і рішеннями судів попередніх інстанцій (скаржник не обґрунтував наявність підстав для формування Судом висновку про застосування цих норм права у спірних правовідносинах).
35.          Згідно з пунктом 4 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).
36.          Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Суд на підставі частини першої статті 296 цього Кодексу дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 у справі №  826/612/16.
Керуючись статтями 234, 235, 296 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 і рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 і у справі №  826/612/16.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О.  В.   Случ 

Судді                                                                                          Н.  О.  Волковицька 

                                                                                          Є.  В.   Краснов