Ухвала    
29липня 2021 року
м. Київ
справа № 212/10671/19
провадження № 61-7787ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», треті особи: первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», міська організація Незалежної профспілки гірників України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» 
(далі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») подало касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 23 березня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2020 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень та надати належні та допустимі докази на підтвердження дати отримання копії постанови Дніпровського апеляційного суду 
від 23 березня 2021 року.
На виконання вказаної ухвали заявник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги, проте вимоги, зазначені в ухвалі Верховного Суду 
від 27 травня 2021 року, не виконані, оскільки заявником не надано конверт, в якому надійшла оскаржувана постанова, та вказано, що указаний конверт міг бути вкладений до скриньки поштової кореспонденції позивачем чи одним із відповідачів. Разом з цим, представником заявника подано 
листок непрацездатності щодо перебування представника 
ПАТ «Кривбасзалізрудком» - Колесніченко І. В. на амбулаторному лікуванні з 21 квітня 2021 року до 30 квітня 2021 року, проте зазначений документ не є підставою для поновлення строку касаційного оскарження.
Також у поданих уточненнях до касаційної скарги заявник не зазначив конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України. 
Зважаючи на те, що заявник не зазначив підстави касаційного оскарження ухвалених у справі судових рішень, визначених процесуальним законом та не надав належні та допустимі докази дати отримання копії постанови, це унеможливлює прийняття касаційної скарги до розгляду.
Інших заяв станом на 29 липня 2021 року від ПАТ «Кривбасзалізрудком» не надходило.
Отже вимоги ухвали Верховного Суду від 27 травня 2021 року, в якій, зокрема, роз`яснено положення статей 389, 392, 394 ЦПК України, заявником не виконані. 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд 
і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо 
в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні                  в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення          у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - 
у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції постановлено 23 березня 
2020 року, повний текст складено 26 березня 2020 року, останнім днем 
на касаційне оскарження є 27 квітня 2020 року. 07 травня 2020 року засобами поштового зв`язку заявником подано касаційну скаргу на зазначені судові рішення. 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває 
в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала 
від 14 жовтня 2003 року).
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь 
у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані 
з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. 
Постанова Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29 березня 
2021 року.
ПАТ «Кривбасзалізрудком» не навело обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, внаслідок чого ним безпідставно пропущено строк на касаційне оскарження судового рішення, а тому наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, 
що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що уточнення до касаційної скарги не містять підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою 
статті 389 ЦПК України, згідно з пунктом 4 частини четвертої 
статті 393 ЦПК України та зважаючи на те, що саме 
ПАТ «Кривбасзалізрудком» оскаржувало рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, станом на 29 липня 2021 року ухвала Верховного Суду від 27 травня 2021 року заявником не виконана, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ПАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає визнанню неподаною та поверненню.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 
ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», треті особи: первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», міська організація Незалежної профспілки гірників України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   С. Ф. Хопта