СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2021 р.                                                                           Справа № 913/373/21  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя  Пелипенко Н.М. 
секретар судового засідання Гаркуша О.Л.
за участю представників:
позивача – Гупал Р.М., свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серія ЛГ№000184 від 09112018, ордер серія АХ№1060297 від 28.07.2021
відповідача – Савченко Е.О., свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серія №3064 від 12.11.2008, дов.№1-1291 від 28.07.2021, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Буд Компані» (вх. №2085Л/3) на ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.06.2021 у справі №913/373/21 (суддя Іванов А.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Буд Компані»,     м.Сєвєродонецьк Луганської області,
до Служби автомобільних доріг у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області,
про визнання недійним дострокового одностороннього розірвання договору, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.06.2021 в задоволенні заяви ТОВ “Євро-Буд Компані” від 12.06.2021 про забезпечення позову у справі №913/373/21 відмовлено та покладено на заявника судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1.135,00 грн 
Позивач, ТОВ “Євро-Буд Компані”, не погодившись із зазначеною ухвалою, подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Лугаснької області від 15.062021, в якій просить скасувати повністю зазначену увалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову ТОВ “Євро-Буд Компані”. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального і процесуального права, суд не встановив фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову.
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2021 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Барбашова С.В., Попков Д.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “Євро-Буд Компані" та призначено її до розгляду. Відповідачу встановлено строк для надання суду відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. 
Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2021 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Барбашова С.В., Пелипенко Н.М., в зв`язку з відпусткою судді Попкова Д.О.
Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційних скарг, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
ТОВ “Євро-Буд Компані” звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Служби автомобільних доріг у Луганській області, в якій просило визнати недійсним дострокове одностороннє розірвання Договору підряду №16-2021 від 26.05.2021 на підставі рішення відповідача від 08.06.2021, яким Договір вважається розірваним, скасувати рішення Служби автомобільних доріг Луганської області про одностороннє розірвання Договору підряду №16-2021 від 26.05.2021 та зобов`язати Службу автомобільних доріг у Луганській області виконати умови Договору підряду №16-2021 від 26.05.2021. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 26.05.2021 між сторонами було укладено договір підряду №16-2021 від 26.05.2021 за результатами проведення Закупівлі за процедурою відкритих торгів, оприлюднений відповідачем в системі PROZZORO - 31.05.2021. Однак, 10.06.2021 відповідач надіслав йому лист №1-978 від 08.06.2021, в якому повідомив останнього про прийняття рішення про розірвання в односторонньому порядку з 16.06.2021 договору підряду №16-2021 від 26.05.2021. Позивач не погодився з рішенням відповідача про розірвання в односторонньому порядку договору і, як наслідок, його фактичним одностороннім достроковим розірванням, вважає зазначені дії відповідача такими, що грубо порушують норми діючого законодавства та права ТОВ “Євро-Буд Компані”.
14.06.2021 ТОВ “Євро-Буд Компані” звернувся до господарського суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив зупинити дію рішення Служби автомобільних доріг Луганської області щодо одностороннього розірвання договору підряду №16-2021 від 26.05.2021, зокрема викладеного у листі №1-978 від 08.06.2021 “Щодо рішення замовника про розірвання договору”, до набрання рішенням законної сили у справі за позовом ТОВ “Євро-Буд Компані” до Служби автомобільних доріг Луганської області про визнання недійсним одностороннього розірвання договору, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.06.2021.
Відповідно до   статті 136 ГПК України   господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених  статтею 137 цього Кодексу   заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У   рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011   у справі №1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову,   який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого   статтею 55 Конституції України.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі, але не виключно задля   попередження потенційних труднощів   у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті   це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.
Частиною 1   статті 137 ГПК України   визначені заходи забезпечення позову.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те,   чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Згідно з   пунктом 2 частини 1   статті 137 ГПК України   позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Як вбачається з матеріалів справи, саме цей вид забезпечення був предметом заяви позивача, у задоволені якої було відмовлено судом першої інстанції.
Заборона відповідачу вчиняти певні дії, як процесуальний захід забезпечення позову, має на меті обмежити активну поведінку особи, щодо якої вживається такий захід, шляхом встановлення судом певного зобов`язання особи, яке виникає безпосередньо з відповідного процесуального документа (ухвали суду про забезпечення позову) та покликане забезпечити виконання ймовірного судового рішення про задоволення позову і забезпечує ефективний захист, поновлення порушених прав позивача.
Так, звертаючись до господарського суду із заявою про забезпечення позову, заявник посилається на те, що 08.06.2021 надіслав відповідачу Інформаційний запит №522 від 08.06.2021, в якому повідомив про заходи, які було ним вжито на виконання умов договору підряду №16-2021 від 26.05.2021 та про готовність до надання послуг (виконання робіт) згідно умов договору. Проте, як вказує позивач, відповідачем вищезазначену інформацію було проігноровано. Натомість відповідачем надіслано позивачу повідомлення про дострокове одностороннє розірвання договору підряду №16-2021 від 26.05.2021. Позивач вважає, що в наслідок таких дій буде спричинено занепад відповідної інфраструктури у вигляді автомобільних доріг загального користування державного значення у Луганській області, а йому та державі будуть завдані значні збитки. В зв`язку з викладеним просить зупинити дію рішення відповідача.
Господарський суд відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову зазначив, що  позивач не обґрунтував припущення того, що невжиття заходів до забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у даній справі, доказів на підтвердження можливості ухилення відповідача від виконання судового рішення не надав, суд приходить до висновку, що подана позивачем заява про забезпечення позову, за своїм змістом, зводиться лише до припущень щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання судового рішення, не містить документального обґрунтування та надання належних і допустимих доказів саме неможливості або істотного ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
Колегія суддів апеляційної інстанції з такою позицією господарського суду погоджується та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.
При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.
З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до господарського суду із позовною вимогою немайнового характеру – щодо визнання недійсним рішення  дострокового одностороннього розірвання договору, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.  
Тож, дослідженню підлягає така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18. 
В даному випадку, звертаючись до господарського суду із заявою про забезпечення позову та обґрунтовуючи причини її подання, позивач зазначає, що в наслідок виконання рішення Служби автомобільних доріг Луганської області щодо одностороннього розірвання договору підряду №16-2021 від 26.05.2021 до набрання рішенням законної сили у даній справі буде спричинено занепад відповідної інфраструктури у вигляді автомобільних доріг загального користування державного значення у Луганській області, а йому та державі будуть завдані значні збитки. 
Проте, як правильно зазначив місцевий господарський суд, у поданій заяві про забезпечення позову позивачем не зазначено яким чином невжиття заходів забезпечення позову у цій справі унеможливить чи істотно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову. Доказів на підтвердження вказаного не надано. Самі лише твердження позивача про те, що йому можуть бути завдані значні збитки, без належного обґрунтування яким чином невжиття заходів забезпечення позову у цій справі унеможливить чи істотно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову та без долучення відповідних доказів, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.
Відповідно до вимог   статті 74 ГПК України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України   встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до   статті 77 ГПК України   обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із частиною 1   статті 86 ГПК України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В даному випадку, позивач не обґрунтував припущення того, що невжиття заходів до забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у даній справі, доказів на підтвердження можливості ухилення відповідача від виконання судового рішення не надав.
Заява подана позивачем про забезпечення позову, за своїм змістом, зводиться лише до припущень щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання судового рішення, не містить документального обґрунтування та надання належних і допустимих доказів саме неможливості або істотного ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів і на підтвердження доводів, наведених в ній, скаржником не було надано жодних належних доказів ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного господарського суду.  
Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, надані на підтвердження її вимог, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ «Євро-Буд Компані», в зв`язку з чим ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.06.2021 у справі №913/373/21 слід залишити без змін.
Відповідно до   статті 129 ГПК України   судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст.129,   270,   271, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст.   276,   281- 284   ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Буд Компані» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.06.2021 у справі №913/373/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені   статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено   30.07.2021 

Головуючий суддя                                                                    О.А. Істоміна

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова  

Суддя                                                                                           Н.М. Пелипенко