ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4992/21 Справа № 172/264/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Філіппов Є.Є. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової В.С. 
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, 
на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року
по справі за позовом Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання недійсним розпорядження, державного акту та зобов`язання повернути земельну ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:
В березні 2016 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання недійсним розпорядження, державного акту та зобов`язання повернути земельну ділянку.
В обґрунтування позовних вимог прокуратура зазначає, що 09 листопада 2007 року головою районної державної адміністрації Васильківського району Дніпропетровської області видано розпорядження № 552-р-07 про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проєкту відведення земельної ділянки для передачі у приватну власність у розмірі середнього земельного паю площею 4,5974 га, із земель селянського фермерського господарства «Труд» Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області. На підставі розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 28 листопада 2007 року № 704 ОСОБА_1 надано державний акт про право власності на земельну ділянку у розмірі середнього земельного паю із земель СФГ «Труд» Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, що є державною власністю та знаходяться у постійному користуванні ОСОБА_2 (голови СФГ «Труд»). Прокуратурою Васильківського району Дніпропетровської області 25 лютого 2011 року відносно ОСОБА_3 , як довіреної особи засновника
і голови СФГ «Труд», порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 367 Кримінального кодексу України. Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2013 року у справі № 405/1072/12 ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі пункту 2 частини
першої статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Встановлено, що в період відсутності ОСОБА_2 на території України ОСОБА_3 , помиляючись щодо обсягу своїх прав керуючого справами сільськогосподарського підприємства за дорученням, незаконно вчинив дії щодо організації переоформлення землі з державної власності у приватну. Так, внаслідок халатних дій ОСОБА_3 , як довіреної особи засновника і голови СФГ «Труд» ОСОБА_2 , які виразилися у незаконному включенні до СФГ «Труд» себе та своїх родичів, із законного користування, володіння та розпорядження вибула земельна ділянка, було порушено встановлений законом порядок відчуження земель сільськогосподарського призначення державної власності. ОСОБА_3 , реалізовуючи намір юридично оформити право власності на земельну ділянку СФГ «Труд», розподілив її на паї, запропонував
 ОСОБА_1 формально вступити у члени СФГ «Труд» без мети використання її праці для досягнення статутних цілей діяльності господарства. Протоколом загальних зборів від 31 жовтня 2007 року № 7 ОСОБА_3 ухвалив рішення про прийняття ОСОБА_1 у члени СФГ «Труд» та 01 листопада 2007 року вніс зміни до Статуту СФГ «Труд», який всупереч вимогам статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» не зареєстровано. 03 січня 2009 року протоколом загальних зборів СФГ «Труд» № 7 ОСОБА_3 ухвалив рішення про прийняття ОСОБА_1 у члени СФГ «Труд» та 03 січня 2009 року вніс зміни до Статуту сільськогосподарського підприємства та зареєстрував його у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 28 жовтня 2009 року. Таким чином, ОСОБА_1 незаконно отримала у приватну власність земельну ділянку, площею 4,5974 га. На підставі викладеного, Синельниківська місцева прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області просила: визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 28 грудня 2007 року № 704-р-07 «Про передачу земельних ділянок в приватну власність» щодо надання у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 4,5974 га (рілля), розташованої на території Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 11 грудня 2009 року серії ЯЖ № 848833, виданий ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути Головному управлінню Держземагентства у Дніпропетровській області за актом приймання-передачі земельну ділянку площею 4,5974 га, розташовану на території Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області.
Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання недійсним розпорядження, державного акту та зобов`язання повернути земельну ділянку — відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2019 року апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області — залишено без задоволення.
Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року — залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 03 березня 2021 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області — задоволено частково.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області просить скасувати рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року по справі №172/264/16-ц і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Відзивів на апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 25 лютого 2011 року прокуратура Васильківського району Дніпропетровської області порушила кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ознаками складу злочину, передбаченого частиною першою статті 367 КК України.
Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області
від 05 вересня 2013 року провадження в указаній кримінальній справі закрито, а ОСОБА_3 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального злочину, передбаченого частиною першою статті 367 КК України, у зв`язку зі спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Під час розгляду зазначеної кримінальної справи судом встановлено, що на підставі рішення сесії Григорівської сільської ради народних депутатів Васильківського району Дніпропетровської області ХХІ скликання від 09 червня 1993 року № 12 ОСОБА_2 у постійне користування надано земельну ділянку площею 47,3 га, розташовану на території Григорівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області для ведення селянського (фермерського) господарства та видано державний акт на право постійного користування землею від 30 серпня 1993 року серії ДН № 0000405.
Рішенням Васильківської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області від 15 жовтня 1993 року № 192/1-ХШ зареєстровано СФГ «Труд», засновником та головою якого є ОСОБА_2 .
У зв`язку з особистими обставинами та необхідністю виїхати за межі України на невизначений термін, ОСОБА_2 видав довіреність на ім`я ОСОБА_3 , за змістом якої надав останньому повноваження щодо управління СФГ «Труд».
На підставі наданих ОСОБА_3 документів, у тому числі Статуту та протоколу загальних зборів членів СФГ «Труд», 09 листопада 2007 року головою Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області видано розпорядження № 552-р-07 про надання членам СФГ «Труд», зокрема ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , дозволу на розробку проєкту відведення земельної ділянки для передачі у приватну власність із земель СФГ «Труд» Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області.
Розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 28 грудня 2007 року № 704-р-07 затверджено розроблений проект відведення земельної ділянки площею 4,5974 га (рілля), що передається у приватну власність ОСОБА_1 .
На підставі розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації від 28 грудня 2007 року № 704-р-07 членам СФГ «Труд», в тому числі і ОСОБА_1 , видано державні акти на право власності на земельні ділянки у розмірі середнього земельного паю із земель СФГ «Труд» Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, які є державною власністю, та знаходяться у постійному користуванні ОСОБА_2 .
Отже, у результаті дій ОСОБА_3 як довіреної особи засновника та голови СФГ «Труд» ОСОБА_2 , які виразились у незаконному включенні до членів СФГ «Труд» себе та родичів, серед яких була і ОСОБА_1 , із законного користування, володіння і розпорядження держави вибула земельна ділянка, загальною площею 47,3 га, чим заподіяно державі суттєву шкоду, яка виразилась у порушенні встановленого законодавством порядку переходу земель сільськогосподарського призначення з державної власності у приватну.
Васильківським районним судом Дніпропетровської області 05 вересня 2013 року у справі № 405/1072/12 винесено постанову, якою ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Між тим, під час розгляду справи представники Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та ОСОБА_1 заявили про застосування позовної давності. 
Статтею 257 ЦК України загальна тривалість позовної давності встановлена у три роки.
Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права.
Аналіз статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення відповідного права можна було отримати раніше.
Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (коли особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.
Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).
Порушення права та підтвердження такого порушення судовим рішенням не є тотожними поняттями. Закон не пов`язує перебіг позовної давності з ухваленням судового рішення про порушення права особи. Тому перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права, а не від дня, коли таке порушення було підтверджене судовим рішенням.
Закон також не пов`язує перебіг позовної давності за віндикаційним позовом ані з укладенням певних правочинів щодо майна позивача, ані з фактичним переданням майна порушником, який незаконно заволодів майном позивача, у володіння інших осіб.
Позовна давність обчислюється з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.
Отже, 24.03.2016 року прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке утворене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» та зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 12 червня 2015 року.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що про факти викладені в позовній заяві позивачу було відомо ще з 25.02.2011 року, так як прокуратурою вже оскаржувалось розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 28.12.2007 року №704-р-07 “Про передачу земельних ділянок в приватну власність”, яким було затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у приватну власність земельні ділянки із земель ФГ “Труд”: 1) ОСОБА_4 , 2) ОСОБА_5 , 3) ОСОБА_6 , 4) ОСОБА_1 , 5) ОСОБА_7 , 6) ОСОБА_8 , 7) ОСОБА_9 , 8) ОСОБА_10 , 9) ОСОБА_3 .
Також, 25.02.2011 року прокуратурою було порушено кримінальну справу №1-112/11 за звинуваченням голови ФГ “Труд” - ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України за фактом незаконного розпаювання земельної ділянки ФГ “Труд” та надання у власність земельних ділянок членам ФГ “Труд” . 
При цьому, під час розслідування та розгляду в суді вказаної кримінальної справи №1-112/11, в якості письмових доказів були дослідженні оскаржені прокуратурою акти Васильківської районної державної адміністрації, а саме: розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 28.12.2007 року №552-р-07 “Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, що передається у приватну власність в розмірі земельної частки (паю) із земель ФГ “Труд” та розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 28.12.2007 року № 704-р-07 “Про передачу земельних ділянок в приватну власність”, так як саме на підставі зазначених актів Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області головою ФГ “Труд” Краснощок М.М. було проведено розпаювання земельної ділянки ФГ “Труд” та передано зазначеним особам, в тому числі і ОСОБА_1 , земельні ділянки в розмірі земельної частки паю.
Тобто, позивачу ще з 25.02.2011 року було відомо про порушення інтересів держави, а саме порушення норм чинного законодавства головою ФГ “Труд” Краснощоком М.М., щодо проведення розпаювання земель фермерського господарства “Труд”.
Окрім того, необхідно зазначити, що 22.06.2011 року прокуратурою Васильківського району Дніпропетровської області був поданий цивільний позов до ОСОБА_1 (цивільна справа № 2-444/2011) в інтересах держави в особі: Васильківської районної державної адміністрації, за участю третьої особи — Васильківського районного відділу земельних ресурсів у Дніпропетровській області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ №848833 від 11.12.2009 року виданого Васильківською районною державною адміністрацією, припинення права власності, вилучення у ОСОБА_1 та повернення у розпорядження Васильківської районної державної адміністрації земельну ділянку (пай) №473 ФГ, площею 4,5974 га, вартістю 42384,86 грн., розташовану на території Чаплинської селищної ради, за межами населених пунктів, отриману на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯЖ №848833 від 11.12.2009 року.
Отже, матеріалами цивільної справи №2-44/11, також підтверджується факт обізнаності, як позивача так і апелянта ще з 22.06.2011 року, тобто з моменту подання позовної заяви до Васильківського районного суду Дніпропетровської області, про оскаржувані акти Васильківської районної державної адміністрації.
Також, Відділ у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ще з 2007 року був обізнаний про видачу Васильківською районною державною адміністрацією оскаржуваних розпорядчих актів, оскільки відповідно до вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України та ст.ст. 25,50 Закону України “Про землеустрій” (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який був розроблений ОСОБА_1 на підставі розпоряджень райдержадміністрації від 28.12.2007 року №552-р-07 та від 28.12.2007 року №704-р-07, підлягав обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Станом на 2007 рік таким органом був Васильківський районний відділ земельних ресурсів, який в подальшому був реформований у Відділ держкомзему у Васильківському районі Дніпропетровської області, потім у Відділ держземагенства у Васильківському районі Дніпропетровської області, а потім у Відділ держземагенства у Васильківському районі Дніпропетровської області, а потім у Відділ у Васильківському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області на теперішній час. 
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що державному органу — Відділу у Васильківському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області про прийняті розпорядчі документи Васильківської районної державної адміністрації було відомо ще з 2007 року, а позивач прокуратура була обізнана про оскаржувані розпорядчі акти Васильківської державної адміністрації ще з 21.06.2011 року.
Оскільки позивач набуває та здійснює свої права й обов`язки через орган який представляє його інтереси та яким подано позов, то його обізнаність про порушення його прав або можливість такої обізнаності слід розглядати через призму обізнаності органу який представляє інтереси позивача. 
А тому, перебіг позовної давності починається з моменту порушення кримінальної справи №1-112/11, тобто з 25.02.2011 року, а не з 05.09.2013 року коли була винесена постанова Васильківського районного суду Дніпропетровської області про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 .
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права поза межами строку позовної давності. 
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-
       
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова