П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/5169/20	
Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року за заявою ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

13.04.2021 року, 30.04.2021 року та  24.05.2021 року позивач звернувся до суду   з заявами  в порядку ст.  382  КАС України, в якій заявник просив суд  встановити судовий контроль за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі № 400/5169/20,  зобов`язати Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подати у встановлений судом строку звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі №400/5169/20.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду.
В обґрунтування поданої  апеляційної скарги  заявник зазначив, що листом Миколаївського ОТЦКСП від 17.02.2021 року № 9/1/1433 на адресу ГУ ПФУ в Миколївській області було надано довідку згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 року у справі № 400/5169/20, але відповідач в порушення рішення суду зазначив найменування посади: начальник складу відділу зберігання медичного майна клінічного центру, замість належного найменування начальник відділу зберігання медичного майна 1644 медичного складу (І розряду) Військово-медичного центру, а також зазначив невірний розмір посадового окладу зазначений згідно 6 тарифного розряду, замість належного розміру посадового окладу 13 тарифного розряду та без зазначення надбавки до посадового окладу за роботу. Отже, позивач звертався до відповідача із заявою, в якій просив підготувати та надати довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із обов`язковим зазначенням відомостей про посаду начальника відділу зберігання медичного майна 1644 медичного складу (І розряду) Військово-медичного клінічного центру та посадового окладу за 13 тарифним розрядом, згідно довідки ВЧ НОМЕР_1 від 16.05.20218 року №14 для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії. Однак, відповідач листом від 29.04.2021 року №9/1/3872 – відмовив у задоволенні поданої позивачем               заяви. Отже, на думку апелянта така бездіяльність відповідача є протиправною, а тому є необхідність встановити судовий контроль за виконання рішення суду.
Відповідачем відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду не надано.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю;              2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив  зобов`язати Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року, із обов язковим зазначенням згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року у справі № 400/1822/18 відомостей про найменування посади начальник відділу зберігання медичного майна 1644 медичного складу (І розряду) Військово-медичного клінічного центру за 13 тарифним розрядом – 3520,00 грн. та зазначенням відомостей про розмір щомісячного додаткового виду грошового забезпечення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року Визнано протиправними дії Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1  у підготовці та наданні до Головного управління ПФУ в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, у відповідності до ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови КМУ від 30.08.2017р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов"язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019р. основного розміру премії.  Зобов`язано Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки  надати до Головного управління Пенсіного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року                     № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та з урахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб                     рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення                     (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.  В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
13.04.2021р., 30.04.2021р., 24.05.2021 р. позивач звернувся до суду  з заявами  в порядку ст.  382  КАС України, в якій заявник просив суд  встановити судовий контроль за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від                18.01.2021 року у справі № 400/5169/20,  зобов`язати Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подати у встановлений судом строку звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі №400/5169/20.
Відмовляючи в задоволенні заяв про встановлення судового контролю суд першої інстанції зазначив, що застосування судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України та  його встановлення є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконання рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може лише під час прийняття рішення у справі. 
Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України.
Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.
Відповідно до статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах “Іммобільяре Саффі проти Італії”, “Горнсбі проти Греції”, “Жовнер проти України”, “Бурдов проти Росії”, “Ясіун`єне проти Литви”, “Руйану проти Румунії” наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей  статті 6 Конвенції.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.
Відповідно до частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Колегія суддів зазначає, що вказані норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. 
Підставами застосування положень статті 382 Кас України є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Як вбачається в даній справі рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року  зобов`язано Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки  надати до Головного управління Пенсіного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та з урахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.
Як вбачається з  клопотань заявника та листів ІНФОРМАЦІЯ_1 на   виконання зазначеного вище рішення відповідачем на адресу ГУПФУ в Миколаївській області було надано довідку від 17.02.2021 р. №9/1/1432 видану ОСОБА_1 .
Підставою звернення до суду з заявами про встановлення судового контролю, на думку заявника, є  не вірне зазначення в довідці посади позивача, а  також розміру посадового окладу,  що суперечить висновкам суду  викладеним  в рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 р. у справі №814/1157/18.
Однак, колегія суддів зазначає, що відповідачем виконано рішення Миколаївського  окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі  № 400/5169/20, що не заперечує заявник, проте вважає, що довідка на виконання цього рішення видана не вірна, проте у цій справі питання, які викладає заявник щодо зазначення посади та розміру грошового забезпечення не були предметом дослідження  у цій справі, оскільки судом було досліджено   законність дій  Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1  у підготовці та наданні до Головного управління ПФУ в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.
Апелянт   як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не надав до суду жодного доказу щодо невиконання відповідачем рішення Миколаївського  окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі               № 540/5169/20.
Разом з цим, заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, як у поданих заявах в порядку              ст.  382  КАС України, так і в апеляційній скарзі, посилається на протиправність дій відповідача  на виконання рішення у цій справі  посилаючись  на  рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 р. у справі №814/1157/18, однак, питання щодо виконання судового рішення у справі № 814/1157/18 не можуть бути оцінені судом у справі № 400/5169/20.
При цьому,  колегією суддів встановлено, що позивач не погоджуючись фактично з діями відповідача щодо виготовлення оновленої довідки, після винесення рішення суду у цій справі,  звертався до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявами від 12.03.2021 р., 16.03.2021 р. 05.04.2021 р., 06.04.2021 р. в яких просив підготувати та надати до органу Пенсійного фонду  нову довідку про розмір грошового забезпечення,  у задоволенні яких Миколаївським обласним територіальним центром  комплектування та соціальної підтримки було відмовлено, та зазначено про законність своїх дій щодо складання довідки, та крім того, було повідомлено позивачу, що у разі не погодження з такою відповіддю ОСОБА_1 має право звернутись до суду у встановленому Законом порядку.   
Також, колегія суддів звертає увагу, що в рішенні Миколаївського  окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у цій справі   судом було розглянуто вимогу позивача щодо встановлення судового контролю,  у задоволенні якого було                    відмовлено.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем виконано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі №400/5169/20, а  доводи заяв, поданих в порядку ст. 382 КАС України не спростовують висновків суду апеляційної інстанції викладених у цій постанові судова колегія зазначає, що такі заяви задоволенню не підлягають, тому суд першої інстанції вірно відмовив у їх задоволенні.
Водночас,  підставами  відмови в задоволенні  заяв ОСОБА_1  суд першої інстанції вказав, що обов`язок подати звіт про виконання судового рішення може покладатися на суб`єкта владних повноважень виключно під час ухвалення судового рішення, і не може бути покладений на відповідача після завершення розгляду                     справи. 
Проте, положення КАС України не містять такого обмеження щодо застосування заходів судового контролю, передбачених ч. 1 ст. 382 КАС України.
Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення.
Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018 р. у справі № 800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17. 
Таким чином колегія суддів не погоджується з такими  висновками суду першої інстанції до яких прийшов суд   відмовляючи  в задоволенні заяв ОСОБА_1 ,  оскільки  такі висновки є помилковими,  тому  колегія суддів  вважає за необхідне ухвалу суду змінити щодо мотивів з яких необхідно відмовити в задоволенні заяв ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня                    2021  року  змінити у мотивувальній частині,  з мотивів, викладених у цій постанові
В іншій частині ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від                25 травня   2021  року  залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя:                                                                                          Л.Є. Зуєва  

Суддя:                                                                                                             М.П. Коваль  

Суддя:                                                                                                             О.О. Кравець