Ухвала
 
22 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 522/14614/14-ц
провадження № 61-11414ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Олени Анатоліївни на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним кредитного договору,
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 76 439,78 доларів США, що станом на 23 липня 2014 року за курсом Національного банку України еквівалентно 892 054,47 грн.
 
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 18 лютого 2019 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 у зв`язку з його смертю.
 
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним кредитного договору, в якому просила визнати недійним кредитний договір від 03 березня 2007 року, укладений між нею і Акціонерним комерційний інноваційним банком «УкрСиббанк», який змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк».
 
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року первісний позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 03 березня 2007 року № 11124092000 в розмірі 76 439,78 доларів США, що станом на 23 липня 2014 року за курсом Національного банку України еквівалентно 892 054,47 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року (повний текст якої складено 24 травня 2021 року) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -  Попової О. А. залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року - без змін.
 
05 липня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Попова О. А. подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Попова О. А. заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 отримала копію оскаржуваної постанови апеляційного суду 04 червня 2021 року. На підтвердження вказаних обставин заявник надала копію конверта Одеського апеляційного суду за ідентифікатором поштового відділення 6530009982230.
 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав. 
 
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, а також надана заявником копія конверта Одеського апеляційного суду за ідентифікатором поштового відділення 6530009982230 свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, тому клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Попової О. А. необхідно задовольнити.
 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Попова О. А. також заявила клопотання, в якому просить зменшити до 1 010 грн розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання цієї касаційної скарги, посилаючись на те, ОСОБА_1 є пенсіонеркою, її єдиним доходом є пенсія за віком, загальний розмір якої за минулий рік становить 20 157 грн. Розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги (7 308 грн) перевищує 5 % річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік (1 007,85 грн).
 
Клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».
 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
 
За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.
 
ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).
 
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).
 
Згідно з довідкою про доходи від 17 травня 2021 року № 8062800087001793, виданою Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в місті Одесі, сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року складає 20 157 грн. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків                  від 19 травня 2021 року № 74247 вбачається, що інформація про отримані ОСОБА_1 доходи за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року відсутня.
 
Враховуючи, що розмір судового збору за подання касаційної скарги (7 308 грн) перевищує 5 % доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік (1 007,85 грн), з метою забезпечення їй права на судовий захист, клопотання її представника - адвоката Попової О. А. необхідно задовольнити та зменшити їй розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги в цій справі, до 1 010 грн, що становить 5 % від її річного доходу за попередній календарний рік.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Попова О. А. вказала, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц, від 22 жовтня 2018 року у справі № 344/7628/15-ц, від 06 березня 2019 року у справі № 495/3889/14, від 29 травня 2019 року у справі № 539/1582/16-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 369/1690/15-ц, від 31 березня 2020 року у справі № 522/18818/17-ц, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/5226/17 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Також суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, необґрунтовано відхили клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Попова О. А. також заявила клопотання про зупинення дії рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може порушити законні інтереси та право власності ОСОБА_1 .
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
За змістом вищенаведених правових норм касаційний суд може зупинити дію лише того судового рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, однак, як зазначено вище, рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року, дію якого просить зупинити заявник, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 03 березня 2007 року № 11124092000 в розмірі 76 439,78 доларів США та вирішено питання про розподіл судових витрат, тобто таке рішення може бути виконане у примусовому порядку, тому клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Попової О. А. про зупинення його дії задоволенню не підлягає. Постановою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, дію якої також просить зупинити заявник, залишено без змін рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року, тому підстави для зупинення його дії відсутні.
 
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Олени Анатоліївни про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.
 
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Олени Анатоліївни про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.
 
Зменшити до 1 010 (однієї тисячі десяти) грн розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання касаційної скарги.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Олени Анатоліївни на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.
 
Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Олени Анатоліївни про зупинення дії рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.
 
Витребувати з Приморського районного суду міста Одеси цивільну справу № 522/14614/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним кредитного договору.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 серпня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко