КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 № 33/824/3455/2021                                                                                          Суддя в 1-й інстанції: Єсауленко М.В.
 ЄУН: 752/13322/21                                                                                                                  Доповідач: Юденко Т.М. 
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
26 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року, - 
 
в с т а н о в и л а:
 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 (один) рік.
Як встановив суд 1-ї інстанції, 14 березня 2021 року о 10 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Corolla», н.з. НОМЕР_1 по вул. Антоновича (Горького), 103 у м. Києві, і після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність постанови суду, просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Зазначає, що був безпідставно зупинений поліцейськими, чим грубо порушено положення ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».
Від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а відмовився від самих умов такого проходження, а саме - обов`язкового поміщення його транспортного засобу на штраф майданчик, оскільки в цей час їхав в лікарню до свого сина. Надалі неодноразово погоджувався на проходження огляду, що зафіксовано на відеозаписі.
Зазначає про відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням процедури огляду в закладі охорони здоров`я.
Звертає увагу на відсутність свідків відмови від огляду на стан сп`яніння на час складання протоколу, а сам протокол складено не уповноваженою на те особою, оскільки така особа на балансі патрульної поліції не перебуває.
Також зазначає, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом. 
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписи ст. 278 КУпАП передбачають, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. 
Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 071629 від 14.03.2021, в якому встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння; відеозаписом з місця події, на якому ОСОБА_1 зазначив, що 13.03.2021 в обід випив вино, а ввечері - пиво, і від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, підписи яких є в протоколі про адміністративне правопорушення, чим спростовується довід апеляційної скарги про їх відсутність на час складання протоколу.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також особи, яка керує транспортним засобом та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, і доказів протилежного суду апеляційної інстанції не надано.
При цьому, у випадку відмови проходити огляд на місці та згоди особи на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, письмове направлення на огляд з метою встановлення стану сп`яніння передається безпосередньо лікарю закладу охорони здоров`я, а не особі, яка підлягає огляду, однак в даному випадку ОСОБА_1 відмовився і від такого огляду, що само по собі виключає наявність письмового направлення до закладу охорони здоров`я.
Дані про те, що після фактичного складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомив, що він передумав і хоче їхати до закладу охорони здоров`я, не спростовує правомірність складення відносно нього протоколу за наслідками відмови від проходження такого огляду, який проведено з дотриманням вимог КУпАП та вимог Інструкції.
Довід апеляційної скарги про те, що інспектор Сенітович, який склав відносно нього протокол, не проходить службу в УПП, обґрунтовано не взято судом 1-ї інстанції до уваги, оскільки згідно даних протоколу особою, яка склала протокол є інспектор взводу № 2 роти № 2 Батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції України у м. Києві майор поліції Сенітович Анатолій Володимирович.
Довід про те, що поліцейські не відсторонювали ОСОБА_1 від керування транспортним засобом спростовується даними відеозапису з місце зупинки, на якому        ОСОБА_1 повідомив про те, що керувати самостійно не буде та викликав іншого водія.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Отже, судом першої інстанції здійснено повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення апеляційним судом не встановлено, а тому постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга щодо її скасування - без задоволення.       
 
Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1    ст. 130 КУпАП -без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             Юденко Т.М.