Справа № 463/8391/21                                        Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б. 
Провадження № 33/811/1283/21                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Гордона І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Гордона І.М. на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 26 серпня 2021 року, 
встановив:
цією постановою, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 
Згідно постанови, ОСОБА_1 13 липня 2021 року о 04:50 год. на вул.Зелена, 88, у м.Львові керував мотоциклом марки «Shineray» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до даних алкотестера «Drager», в організмі ОСОБА_1 виявлено 1,75 проміле алкоголю. 
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Гордон І.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, допущено незаконне порушення передбачених Конституцією України, чинним законодавством України та безпосередньо КУпАП прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та не досліджено всі надані суду докази, а також висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи про вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується наступним.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не був забезпечений захисником, тобто було порушено його право на захист, що вже є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, тобто особою, яка звільняється від сплати судового збору у будь-яких випадках, однак судом першої інстанції покладено на нього стягнути судові витрати, що суперечить вимогам Закону України «Про судовий збір».
У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини безпеки дорожнього руху та експлуатацію транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283. 284 КУпАП України, у які, зокрема, треба внести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення від інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Судом першої інстанції, всупереч вимог даної Постанови Пленуму ВСУ, а також із недотриманням вимог ст. ст. 251. 252 КУпАП, взагалі не зазначено позицію правопорушника ОСОБА_1 , яка полягає в тому, що він 13 липня 2021 року алкогольні напої взагалі не вживав, а також те, що перевірка проводилась не одним, а трьома алкотестерами, однак в матеріалах справи фігурує тільки один алкотестер, який показав наявність алкоголю в крові правопорушника, а решта два алкотестери, які показали відсутність алкоголю в крові ОСОБА_1 , зникли. Також судом не зазначено, що ОСОБА_1 намагався пройти аналізи в умовах лікарні, в чому йому в порушення його прав було відмовлено працівниками поліції.
Також, звертає увагу, що постанова винесена не на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, адже протокол про адміністративне правопорушення складено на ОСОБА_1 . 1979 року народження, а постанова винесена на ОСОБА_1 , 1979 року народження.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гордона І.М. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР №405695 від 13.07.2021; роздруківці з приладу Драгер Алкотест 6820, згідно якої в організмі ОСОБА_1 виявлено 1, 75 проміле алкоголю; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції; поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, і що такий результат був позитивним та становив 1,75 проміле; рапорті працівника поліції Смаль-Стоцького Р.Я., згідно якого 13.07.2021 у м.Львові по вул.Зеленій, 88, було зупинено мотоцикл Shineray, н.з. НОМЕР_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме водій керував мотоциклом без шолому, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №4479969 від 13.07.2021, із накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
Що стосується доводів апеляційної скарги в частині порушення права на захист, то на думку апеляційного суду такі є безпідставними оскільки це право особи яка притягується до адміністративної відповідальності, яким він не скористався, адже у суду немає такого обов`язку щодо забезпечення захисника особі відносно якої розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Не знайшли свого підтвердження доводи в частині проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою трьох газоаналізаторів, оскільки з відеозапису нагрудних камер працівників поліції видно, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким оснащені поліцейські Драгер Алкотест 6820, з дотриманням вимог Інструкції, у присутності двох свідків. Результат тесту, становив 1,75 проміле. З таким результатом ОСОБА_1 був згідний та не заперечив, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі.
Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння а огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою приладу Драгер Алкотест 6820, результат тесту позитивний 1,75 проміле, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано. 
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
Поряд з цим заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в тому, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, тобто особою, яка звільняється від сплати судового збору, а також в тій частині, що суддею помилково вказано у постанові що ОСОБА_1 по батькові ОСОБА_1 а не ОСОБА_1 . 
Відповідно до даних посвідчення серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_1 від 16.02.2016 року, останній є учасником бойових дій, тому звільняється від сплати судового збору. 
Так, згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Апеляційний суд вважає, що вказані недоліки можливо усунути на стадії апеляційного розгляду шляхом зміни постанови суду першої інстанції у вказаній вище частині та виправлення описки щодо невірно вказаного у постанові по батькові ОСОБА_1 . 
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про часткове обґрунтування апеляційної скарги в та вважає, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Гордона Ігоря Михайловича - задовольнити частково.
Постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 26 серпня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, звільнивши останнього від такого обов`язку. В решті постанову судді залишити без змін. 
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                     Партика І.В.