У Х В А Л А        
30 липня 2021 року
м. Київ
справа № 760/15599/18
провадження № 61-9872ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», ОСОБА_2 , державного реєстратора прав на нерухоме майно Київської філії Комунального підприємства «Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Лебідь Тетяни Петрівни про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, визнання недійсною уступки прав вимоги, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,
В С Т А Н О В И В :
У червні 2021 року Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Згідно із частиною четвертою статті 389 ЦПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.
Київський апеляційний суд ухвалив постанову 30 жовтня 2019 року, дата складення повного тексту судового рішення 01 листопада 2019 року, останній день строку на касаційне оскарження рішення суду припадав на 02 грудня 2019 року, касаційна скарга направлена поштовим зв`язком 14 червня 2021 року.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Заявник просить поновити йому строк на касаційне оскарження, оскільки йому стало відомо про оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій 24 травня 2021 року, що підтверджується належними доказами.
Враховуючи те, що скаргу надіслано на адресу Верховного Суду поштовим зв`язком 14 червня 2021 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення (з урахуванням вихідних днів), суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини четвертої статті 389 та частини другої статті 390 ЦПК України. Тому клопотання заявника про поновлення строку підлягає задоволенню.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявником не виконано вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви не майнового характеру сплачується судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн.
З позовом про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, визнання недійсною уступки прав вимоги, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно позивач звернувся у 2018 році. Судовий збірза три вимоги немайнового характеру становить 2 114,40 грн (704,80 грн?3). Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 4 228,80грн (2 114,40 грн?200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.
У касаційній скарзі заявник просить відстрочити сплату судового збору з метою забезпечення доступу до суду та у зв`язку з обмеженим бюджетом Фонду, що пов`язано із значною заборгованість Фонду перед Міністерством фінансів України та Національним банком України.
Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Отже, Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає порядок і розмір справляння судового збору учасниками справи.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).
Як встановлено, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4 228,80 грн.
Верховний Суд зауважує, що зазначений розмір судового збору не становить надмірний тягар для заявника та не створює перешкоди у доступі до правосуддя.
За таких обставин клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України
У Х В А Л И В :
Визнати поважними причини для поновлення процесуального строку та поновити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб процесуальний строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року.
Відмовити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відстроченні сплати судового збору.
Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без руху.
Надати для усуненнязазначеного вище недоліку строк до 30 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                              А. С. Олійник