СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2021 р.                                                                   Справа № 917/304/21  

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Супрунової І.А.

за участю представників:
позивач – не з`явився;  
відповідачі  - не з`явились 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача (вх. №1921П/1) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07 червня 2021 року (повний текст складено 09.06.21, суддя Тимощенко О.М.) у справі №917/304/21

за  позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія  "Атлант",  м. Полтава
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН", м. Полтава;
     2. Державного  реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича, вул. Покровська, 14, м. Решетилівка, Полтавська область
про  скасування  рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07 червня 2021 року у справі №917/304/21 у задоволенні клопотань позивача про забезпечення доказів, залучення співвідповідача ТОВ Фінансова компанія "Стокс" та  залучення  в якості третьої особи ДП ВО "Знамя" - відмовлено.  Клопотання позивача про витребування доказів  та про залучення в якості  відповідача ДП ВО "Знамя" залишено без розгляду. Призначено підготовче засідання на 29.07.2021 року на  11:00 год.
Ухвала суду в частині відмови у задоволенні клопотань позивача про забезпечення доказів мотивована тим, що заявником не доведено належними і допустимими доказами існування обставин, які б свідчили, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане      згодом      неможливим або утрудненим.
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ТОВ "Будівельно-монтажна компанія  "Атлант" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ “БМК “Атлант” про забезпечення доказів. Постановити нову ухвалу, якою заяву про вжиття заходів забезпечення доказів задовольнити у повному обсязі та витребувати інформацію та документи (наведені у резолютивній частині скарги), на які позивач посилається та обґрунтовує свої вимоги.
Ухвалою суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07 червня 2021 року у справі №917/304/21. Встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали. Призначено справу №917/304/21 до розгляду на 09 серпня 2021 р. об 11:30   годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №  132. 
У судове засідання сторони не з`явились.
Представник апелянта надіслав письмове пояснення, в якому повідомляє, що не має змоги з`явитись у судове засідання, підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
“Розумність” строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі “G. B. проти Франції”), тощо. Отже, поняття “розумний строк” є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Статтею 273 Господарського процесуального кодексу України встановлений строк розгляду апеляційної скарги, відповідно до якого апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду, обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів, достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, позиція позивача стосовно оскаржуваної ухвали достатньо повно викладена в апеляційній скарзі, подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.
Колегія суддів, керуючись наведеними нормами, з огляду на передбачений ст. 273 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на те, що явка представників сторін не була визнана обов`язковою і їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників сторін, за наявними матеріалами у справі.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Згідно встановлених судом першої інстанції обставин  вбачається, що ТОВ "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" 02.03.2021 року звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача - ТОВ "Знамя ЛМН" про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича, на підставі якого у ТОВ “ЗНАМЯ ЛМН” виникло право власності на цілісний майновий комплекс за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9.
Підготовче судове засідання, призначене на 30.03.2021 року не відбулося.
Ухвалою від 01.04.2021 року суд призначив підготовче судове засідання на 20.04.2021 року.   
19.04.2021 року від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача - державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода К.В. 
В судовому засіданні 20.04.2021 року оголошено перерву в підготовчому засіданні до 29.04.2021 року.
Ухвалою від 29.04.2021 року суд продовжив  строки підготовчого провадження на 30 днів. Залучив до участі у справі в якості співвідповідача державного  реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича. Зобов`язав позивача негайно направити за адресу залученого співвідповідача копію позовної заяви з додатками, докази такого направлення  надати суду. Встановив  залученому співвідповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167, 184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив залученого співвідповідача.  Відмовив  у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" про закриття провадження у справі. Відклав  підготовче засідання на 01.06.2021 року. 
Позивач 01.06.2021 року надав суду ряд заяв та клопотань, а саме: заяву про витребування доказів від відповідачів та зобов`язання вчинити дії; заяву про витребування доказів від третіх осіб; клопотання про залучення співвідповідача та третьої особи.
У підготовчому судовому засіданні 01.06.2021 року суд оголосив перерву до 07.06.2021 року. 
07.06.2021 року позивач до суду надав ряд заяв та клопотань, зокрема, заяву про забезпечення доказів.
У поданій заяві позивач просить суд витребувати: 
1) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" належним чином завірені копії наступних документів: протокол проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу майнового комплексу, серія та номер: 3. виданий 16.05.2019, видавник  ТОВ Фінансова компанія "Стокс"; договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута, серія та номер 1, виданий 27.05.2019, видавник: Державне підприємство Виробниче об`єднання "ЗНАМЯ" та ТОВ "Знамя ЛМН"; Акт прийому-передачі майна (передавальний акт), серія та номер: б/н, виданий 07.10.2019, видавник: Несвіт В.І., арбітражний керуючий-ліквідатор та Шаронов С.М., директор ТОВ "Знамя ЛМН";
2) у державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської райради Верховода Костянтина Вікторовича належним чином завірені копії наступних документів: протокол проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу майнового комплексу, серія та номер: 3, виданий 16.05.2019, видавник ТОВ Фінансова компанія "Стокс"; договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута, серія та номер 1, виданий 27.05.2019, видавник: Державне підприємство Виробниче об`єднання "ЗНАМЯ" та ТОВ "Знамя ЛМН"; Акт прийому-передачі майна (передавальний акт), серія та номер: б/н, виданий 07.10.2019, видавник: Несвіт В.І., арбітражний керуючий-ліквідатор та Шаронов С.М., директор ТОВ "Знамя ЛМН";
3) у Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" інформацію про інвентарну справу щодо майна Державного підприємства Виробниче об`єднання "ЗНАМЯ", яке знаходиться по вул. Автобазівська,2/9 в м. Полтава, а саме: інвентарний номер справи та номери всіх інвентарних справ за вказаною адресою, кількість томів та кількість сторінок у них. Витребувати копії документів та відомості щодо наявності у ДП ВО Знамя на праві власності приміщення - КНС, літера “Р-1”, загальна площа 123,9 кв.м, а також про переходи права власності на КНС, літера “Р-1”. Витребувати копії документів із інвентарної справи щодо майна Державного підприємства Виробниче об`єднання "ЗНАМЯ", яке знаходиться по вул. Автобазівська.2/9 в м. Полтава та було відчужене, а саме: документи про інвентаризацію майна ТОВ "ІНТЕР-АГРО", яке набуло право власності на 1/50 частину нежитлових будівель (перша площадка) на підставі рішення господарського суду Полтавської області від 16.12.2004-21.12.2004р., що було зареєстровано КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "ІНВЕНТАРИЗАТОР" 11.01.2005р. в реєстровій книзі № 7 за реєстровим номером 1030;
4) у ПП Науково-консультаційний "Експоцентр" інформацію, документи та медіафайли про проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу майна цілісного майнового комплексу ДП ВО Знамя (36000, м. Полтава, вул. Автобазівська,2/9), що оформлено протоколом №3 від 16 травня 2019 року?;
5) у ТОВ Фінансова компанія "Стокс"  інформацію, документи та медіафайли про проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу майна цілісного майнового комплексу ДП ВО Знамя (м. Полтава, вул. Автобазівська.2/9), що оформлено протоколом №3 від 16 травня 2019 року. 
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів суд зазначив, що позивачем, всупереч положень ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, не обґрунтовано та не доведено необхідність забезпечення доказів, а саме наявності підстав припускати, що засоби доказування  можуть бути втрачені, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. 
Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до яких позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ “БМК “Атлант” про забезпечення доказів, керуючись приписами статті 269 ГПК України, у відповідності до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу саме в межах вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна  скарга не підлягає   задоволенню з огляду на наступне.
Статтею 4 ГПК України гарантується право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
У відповідності до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За приписами ч. 2, 3 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до приписів ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини 2, 4 статті 80 ГПК України). 
Отже, позивач мав можливість  подати клопотання про витребування доказів разом із позовом. 
Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).
Відповідно до   ст. 110 Господарського процесуального кодексу України   суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Отже, колегія суддів зазначає, що забезпечення доказів надає додаткову гарантію не лише      збереження доказів, а й їх дослідження судом.
Статтею 13 ГПК України   встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частинами 1-2   ст. 74 ГПК України   унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Таким чином, забезпечення доказів застосовується з метою запобігання настанню негативних наслідків, тобто вжиття судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ.
Підставою для забезпечення доказів є побоювання учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, що вони будуть втрачені або подача потрібних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Забезпечення доказів є тим інструментом у господарському процесі, який сприяє повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, необхідному для правильного вирішення спору. 
Статтею 111 Господарського процесуального кодексу України   передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.
Отже, колегія суддів зазначає, що забезпечення доказів застосовується з метою запобігання настанню негативних наслідків, тобто вжиття судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ. Підставою для забезпечення доказів є побоювання учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, що вони будуть втрачені або подача потрібних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
В даному випадку, заяву обґрунтовано необхідністю витребування доказів у відповідачів, Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", ПП Науково-консультаційний "Експоцентр" та у ТОВ Фінансова компанія "Стокс", для об`єктивного розгляду справи №917/304/21, з огляду на відсутність даних доказів у заявника. 
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. 
Однак, позивачем, всупереч положень ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, не обґрунтовано та не доведено необхідність забезпечення доказів, а саме наявності підстав припускати, що засоби доказування  можуть бути втрачені, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. 
Відтак, з поданого позивачем клопотання про витребування належних доказів від відповідача в порядку забезпечення доказів не вбачається наявність підстав припускати, що зазначені позивачем докази можуть бути втрачені, або збирання чи подання таких матеріалів стане згодом неможливим або утрудненим. 
Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заявником не наведено та належними і допустимими доказами не доведено існування обставин, які б свідчили, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, як обов`язкової умови для забезпечення доказів в порядку   ст.110 Господарського процесуального кодексу України.
Зокрема, жодного обґрунтованого припущення того, що відповідачі можуть ймовірно втратити інформацію, яку заявник просить витребувати, або неможливості витребування такої інформації згодом (після звернення з позовом) заява не містить.
Так, у заяві про забезпечення доказів на підставі ч. 1   ст. 111 ГПК України   зазначаються, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.
Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог, передбачених   статтею 111 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим таку заяву було правомірно повернуто заявнику на підставі частини 4   ст. 111 ГПК України.
В свою чергу колегія суддів зазначає, що доводи заявника в поданій заяві про забезпечення доказів зводяться до неможливості отримання доказів (запитуваної інформації) позивачем самостійно.
Так, відповідно до   ст. 81 ГПК України   учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги є тотожними до поданої до суду першої інстанції заяви, а вимога апеляційної скарги зводиться до необхідності надання іншої оцінки судом ніж тої, що була вчинена судом першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала має бути залишена без змін.
Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати апелянта не підлягають відшкодуванню.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284, 329 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07 червня 2021 року у справі №917/304/21 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07 червня 2021 року у справі №917/304/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки  оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складено 12.08.2021 року.

Головуючий суддя                                                                         Ільїн О.В.  

Суддя                                                                                                Россолов В.В.

Суддя                                                                                                Хачатрян В.С.