ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 р.	Справа № 820/2307/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 05.04.21 по справі                                  № 820/2307/18
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова                  
          про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 р. по справі                     № 820/2307/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.
Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 , на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі                        м. Харкова, викладене у протоколі від 26.03.2018 року за № 165982/146 "Про розгляд спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова провести з 01.10.2017 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій, керуючись ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), просив роз`яснити рішення суду в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії позивача з 01.10.2017 року стосовно застосування при її обрахунку певних показників мінімальної заробітної плати та коефіцієнтів збільшення показників середньої заробітної плати.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року у задоволенні заяви відмовлено.
Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити вимоги заявника у порядку ст. 254 КАС України у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права. Вказує, що відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення.
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов висновку про її необґрунтованість.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст. 254 КАС України).
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 року у зразковій справі № 806/3265/17.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що мотивувальна та резолютивна частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 року викладені чітко та зрозуміло. Колегією суддів не встановлено недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення.
Зі змісту заяви та доданих до неї документів слідує, що підставою для звернення із заявою слугував розрахунок пенсії позивача, зроблений Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що до повноважень суду не входить роз`яснення порядку виконання судового рішення, оскільки це суперечить вимогам ст. 254 КАС України.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 по справі                             № 820/2307/18  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	Я.М. Макаренко    З.О. Кононенко   	
Повний текст постанови складено  01.07.2021 року