ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/4576/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Мамалуй О.О.  

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Стеця Максима Леонідовича

на постанову Східного апеляційного господарського суду 
(головуючий суддя - Шевель О.В., судді: Білоусова Я.О., Крестьянінов О.О.)
від 18.05.2021
за заявою Фізичної особи - підприємця Стеця Максима Леонідовича
про заміну сторони виконавчого провадження

у справі № 922/4576/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандбудукраїна"
до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції
про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі №922/4576/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.11.2015, позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандбудукраїна" заборгованість за виконані роботи у розмірі 1   498   082,14 грн, 3% річних у розмірі 25   487,91 грн, 542   305,69 грн інфляційних втрат та 41   318,00 грн судового збору.

1.2. На виконання рішення Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі №922/4576/15 видано 03.12.2015 відповідний наказ.

1.3. До Господарського суду Харківської області 18.02.2021 надійшла заява Фізичної особи-підприємця Стеця Максима Леонідовича про заміну сторони (стягувача) за рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі №922/4576/15.

1.4. Заява про заміну стягувача мотивована тим, що відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги № 25/04-16 від 25.04.2016, додатку № 1 до вказаного договору "Реєстр", акта приймання-передачі від 25.04.2016, право грошової вимоги ТОВ "Грандбудукраїна" до ПАТ "Центренерго" в особі Зміївської теплової електричної станції, строк платежу за яким настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому щодо погашення (сплати) заборгованості, а також сплати інших платежів, які виникли на підставі укладеного між кредитором та боржником договору на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання № 16/369 від 28.07.2014, яке існує на момент підписання цього договору та факт якої підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі № 922/4576/15 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 у справі №922/4576/15, перейшли до Фізичної особи - підприємця Стеця Максима Леонідовича.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 у справі №922/4576/15 заяву Фізичної особи - підприємця Стеця Максима Леонідовича про заміну сторони задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 03.12.2015 у справі №922/4576/15, а саме стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Грандбудукраїна" на його правонаступника Фізичну особу - підприємця Стеця Максима Леонідовича.

2.2. Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. З огляду на зазначене та з посиланням на положення статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни сторони позивача (стягувача) за рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у даній справі.

2.3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 у справі №922/4576/15 ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 про заміну сторони виконавчого провадження скасовано. У задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Стеця Максима Леонідовича про заміну сторони - позивача (стягувача) за рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі № 922/4576/15 відмовлено.

2.4. Суд апеляційної інстанції мотивував свої висновки тим, що місцевий господарський суд в порушення приписів статті 120 Господарського процесуального кодексу України розглянув заяву ФОП Стеця М.Л. про заміну сторони за відсутності представника ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, що є обов`язковою підставою для скасування рішення та прийняття нового в силу пункту 3 частини третьої статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Стеця Максима Леонідовича про заміну сторони в порядку статей 52 та 334 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви. Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказ господарського суду в даній справі міг бути пред`явлений до виконання в строк до 03.03.2019 (тобто протягом трьох років після повернення його згідно з постановою державного виконавця від 03.03.2016). Проте, протягом вказаного строку позивач (стягувач), ТОВ "Грандбудукраїна", не пред`являв наказ до виконання, а після його закінчення - не звертався до місцевого господарського суду із заявою про поновлення цього строку. Відповідно, даний строк не поновлювався судом. Також стягувач не подавав заяв про видачу дубліката наказу господарського суду на виконання рішення в даній справі.

Також апеляційним судом зазначено, що обставинами, що унеможливлюють задоволення такої заяви, є відсутність відкритого виконавчого провадження. При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до статей 37, 40, 41 Закону України "Про виконавче провадження" в нині чинній редакції (аналогічні приписи містилися у статтях 47, 50, 51 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції станом на 03.03.2016), за наявності не скасованої постанови державного виконавця від 03.03.2016 про повернення виконавчого документа стягувачеві (незалежно від отримання чи не отримання стягувачем вказаної постанови) виконавче провадження станом на дату звернення ФОП Стеця М.Л. до господарського суду із заявою про заміну сторони (18.02.2021) не може бути визнано таким, що триває. 

Суд апеляційної інстанції крім зазначеного також врахував, що договір купівлі-продажу прав вимоги № 25/04-16 між ТОВ "Грандбудукраїна" і ФОП Стецем М.Л. було укладено 25.04.2016 - тоді як наказ міг бути пред`явлений до виконання у строк до 03.03.2019. Тобто покупець відповідного права вимоги мав досить часу і не був позбавлений можливості звернутися до господарського суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні в межах установленого строку. Однак таку заяву було подано ним лише 18.02.2021.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 у справі №922/4576/15, Фізична особа - підприємець Стець Максим Леонідович подав касаційну скаргу, якою просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду залишити в силі.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги ФОП Стеця Максима Леонідовича:

-  фактично судом першої інстанції при розгляді трьох питань: заміни стягувача, поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та видачі ФОП Стецю М.Л. як стягувачу дубліката наказу вирішували у сукупності як такі, що є нерозривними між собою та не можуть бути вирішенні окремо один від одного;

- суть оскаржуваної постанови зводиться до того, що ФОП Стець М.Л. звернувся із заявою про заміну сторони - стягувача після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, виходячи з того, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 у справі №922/4576/15 про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу скасовано;

- формальний, неповний та невсебічний підхід суду апеляційної інстанції зумовив настання штучних підстав для відмови у задоволенні заяв, що у кінцевому результаті призвело до порушення прав заявника у доступі до правосуддя, порушення прав заявника як нового кредитора на задоволення своїх вимог.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції  проти її вимог заперечує та просить постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі 922/4576/15 були задоволені позовні вимоги ТОВ "Грандбудукраїна" до ПАТ "Центренерго" в особі Зміївської теплової електричної станції (скорочена назва ПАТ "Центренерго" в особі Зміївської ТЕС) та з відповідача присуджено до стягнення на користь позивача заборгованість за виконані роботи у розмірі 1   498   082,14 грн, 3% річних у розмірі 25   487,91 грн, 542   305,69 грн інфляційних втрат та 41   318,00 грн судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 рішення Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі 922/4576/15 залишено без змін.

Судами встановлено, що заборгованість, яку було стягнуто з відповідача на користь позивача згідно із вказаними судовими рішеннями, виникла з договору від 28.07.2014 №16/396 на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання, за яким відповідач як замовник не виконав свої зобов`язання щодо своєчасної і в повному обсязі оплати робіт, виконаних позивачем (виконавцем).

На виконання рішення суду у справі №922/4576/15 був виданий 03.12.2015 відповідний наказ, в якому зазначено, що рішення набирає чинності 19.11.2015 і що наказ дійсний для пред`явлення до виконання до державної виконавчої служби, фінансових установ або органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, до 20.11.2016.

ТОВ "Грандбудукраїна" 29.01.2016 звернулось до Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області із заявою про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду Харківської області №922/4246/15 від 03.12.2015.

Державним виконавцем 01.02.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49992452 з примусового виконання виконавчого документу, а саме наказу Господарського суду Харківської області № 922/4576/15 від 03.12.2015.

Державним виконавцем 01.02.2016 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 03.02.2016 винесено постанову про арешт коштів боржника; 08.02.2016 винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій; 12.02.2016 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 210   719,37 грн. У матеріалах справи міститься копія листа, яким ТОВ "Грандбудукраїна" повідомляє ВДВС про відмову від здійснення авансування витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №49992452.

Державним виконавцем 03.03.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до пункту 4 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на вказану дату), мотивовану тим, що стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій. У вказаній постанові також зазначено, що виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання в строк до 03.03.2017. 

У матеріалах справи міститься копія супровідного листа від 03.03.2016 про направлення двом адресатам - позивачу та відповідачу - постанови державного виконавця від 03.03.2016. У переліку додатків до вказаного листа також зазначено: "виконавчий документ". Доказів направлення вказаного листа з додатками на адресу позивача матеріали справи не містять, наявна лише відмітка про те, що 10.03.2016 копію постанови отримано Рєпніковою О.В. (відповідно до наявної в матеріалах справи довіреності - Рєпнікова О.В. представляла інтереси відповідача в даній справі, а також відмітка про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 19.07.2018 (без зазначення прізвища особи, яка ознайомлювалася з відповідними матеріалами). 

Судами встановлено, що поза межами виконавчого провадження боржником було сплачено стягувачеві заборгованість за виконані роботи в розмірі 1   498   082,14 грн.

Заборгованість зі сплати 3% річних у розмірі 25   487,91 грн, 542   305,69 грн інфляційних втрат та 41   318,00 грн судового збору залишається несплаченою.

Між ТОВ "Грандбудукраїна" (продавець) та ФОП Стецем М.Л. (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №25/04-16 від 25.04.2016, відповідно до умов якого, права грошової вимоги ТОВ "Грандбудукраїна" до ПАТ "Центренерго" в особі Зміївської теплової електричної станції, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, щодо погашення (сплати) заборгованості, а також сплати інших платежів, які виникли на підставі укладеного між кредитором та боржником договору на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання №16/369 від 28.07.2014, яка існує на момент підписання цього договору та факт якої підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі № 922/4576/15 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 у справі №922/4576/15, перейшли до Фізичної особи - підприємця Стеця Максима Леонідовича (РНОКПП: НОМЕР_1 ). 

Додатковою угодою №1 від 26.04.2016 сторони виправили зазначену описку в номері договору, вказавши, що за текстом договору №25/04-16 від 25.04.2016 та всіх додатків до нього слід читати "договір на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання №16/396 від 28.07.2014".

ФОП Стець М.Л. звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою, в якій просив суд замінити сторону - позивача (стягувача) за рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі № 922/4576/15.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

5.2. Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

5.3. Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

5.4. Отже, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

5.5. Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент звернення із заявою) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

5.6. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. 

5.7. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент звернення із заявою) строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

5.8. У постановах від 11.03.2021 у справі №910/2954/17, від 25.06.2019 у справі №910/10031/13, від 21.08.2020 у справі №905/2084/14-908/4066/14, від 24.05.2021 у справі №911/4460/21, від 30.07.2019 у справі №5/128 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.

5.9. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 (пункти 74 та 75 постанови), розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

5.10. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі №911/3411/14 також зазначила, що особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення та/або постанови державного виконавця, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу. Саме після відкриття однієї зі стадій господарського процесу і можуть бути досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах. Якщо після відкриття провадження за скаргою/заявою на судове рішення, поданою особою, яка вважає себе правонаступником позивача у спірних правовідносинах, буде встановлено, що така особа не набула прав та обов`язків правопопередника, суд своєю ухвалою закриває відповідне провадження на підставі визначеної процесуальним законодавством норми. У випадку коли ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису. Здійснення заміни учасника справи та сторони виконавчого провадження за межами відкритої стадії господарського процесу не є можливою (пункти 6.19-6.22, 6.28).

5.11. Судом апеляційної інстанції встановлено, що у наказі Господарського суду Харківської області від 03.12.2015 зазначено, що він дійсний для пред`явлення до виконання до 20.11.2016.

У постанові державного виконавця від 03.03.2016 про повернення виконавчого документа стягувачеві зазначено, що виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання в строк до 03.03.2017. Визначення вказаного строку відповідало приписам Закону України "Про виконавче провадження" в редакції станом на 03.03.2016.

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження", яким збільшено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини перша, друга статті 12). 

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності цим законом (05.10.2016), так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред`явлення яких до виконання не сплинув станом на 05.10.2016 (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28.12.2018 у справі №910/11424/15, від 20.05.2019 у справі №904/10285/15, від 30.07.2019 у справі №922/3137/15, від 26.12.2019 у справі №10/339/10, від 05.03.2021 у справі № 902/1326/13).

З огляду на вказане судом апеляційної інстанції встановлено, що наказ господарського суду у даній справі міг бути пред`явлений до виконання в строк до 03.03.2019 (тобто протягом трьох років після повернення його згідно з постановою державного виконавця від 03.03.2016). Проте протягом вказаного строку позивач (стягувач), ТОВ "Грандбудукраїна", не пред`являв наказ до виконання, а після його закінчення - не звертався до господарського суду із заявою про поновлення цього строку. Відповідно, даний строк не поновлювався судом. Також стягувач не подавав заяви про видачу дубліката наказу господарського суду на виконання рішення в даній справі.

Отже, на момент звернення ФОП Стеця М.Л. до господарського суду із заявою від 18.02.2021 про заміну сторони - позивача (стягувача) за рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2015 у справі № 922/4576/15 строк пред`явлення наказу до виконання закінчився і не був поновлений судом.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції щодо постанови державного виконавця від 03.03.2016 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 4 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" в зв`язку з тим, що стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, то докази її направлення на адресу ТОВ "Грандбудукраїна" в матеріалах справи відсутні. Проте, як встановлено судами, зазначена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві в установленому законом порядку не оскаржена та не скасована, що не дає підстав вважати виконавче провадження таким, що триває. При цьому судом апеляційної інстанції враховано лист від 19.02.2016, яким ТОВ "Грандбудукраїна" у відповідь на лист ВДВС від 12.02.2016 повідомляє ВДВС про відмову від здійснення авансування витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 49992452. 

До того ж, посилання ФОП Стеця М.Л. на неотримання стягувачем виконавчого документа, на необізнаність ТОВ "Грандбудукраїна" із винесенням державним виконавцем постанови про повернення наказу стягувачеві не є предметом розгляду в даному провадженні, оскільки вони не впливають на визначення моменту закінчення строку пред`явлення наказу до виконання. 

5.12. З огляду на встановлені у справі судом апеляційної інстанції  обставини, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками апеляційного суду стосовно того, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви. З матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови апеляційного суду вбачається, що вона прийнята з врахуванням наведених висновків Верховного Суду. 

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до положень частин першої та третьої статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

6.2. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. Статтею 309 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

6.4. З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, виходячи із доводів та вимог касаційної скарги та враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

7. Судові витрати

7.1. Враховуючи, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на ФОП Стеця Максима Леонідовича.

Керуючись статтями 236, 238, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Стеця Максима Леонідовича залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 у справі №922/4576/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                   В. Студенець

Судді                                                                                                               О. Баранець 

                                                                                                                        О. Мамалуй