ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2021 р.           Справа№ 910/9855/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Сітайло Л.Г. 
 секретар судового засідання - Добрицька В.С.
учасники справи згідно протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
на рішення   Господарського суду міста Києва 
від 16.03.2021 
у справі № 910/9855/19 (суддя Ломака В.С.)
за позовом          Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ"
до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 
про зобов`язання вчинити дії
УСТАНОВИВ:
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про зобов`язання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" провести перерахунок послуги постачання теплової енергії за опалення будинку № 15 по проспекту Петра Григоренка в місті Києві за період з 26 по 31 жовтня 2018 року окремо від послуги постачання гарячої води та визначити фактичну вартість послуги постачання теплової енергії за опалення будинку за період з 26 по 31 жовтня 2018 року як для мешканців зазначеного будинку, так і для Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ". Також провести перерахунок за весь опалювальний період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі             № 910/9855/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 20.10.2020 касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" задоволено частково, рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 у справі № 910/9855/19 у частині відмови у задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про зобов`язання відповідача провести перерахунок послуги постачання теплової енергії за опалення будинку № 15 по проспекту Петра Григоренка в місті Києві за період з 26 по 31 жовтня 2018 року окремо від послуги постачання гарячої води та визначити фактичну вартість послуги постачання теплової енергії за опалення будинку за період з 26 по 31 жовтня 2018 року для мешканців зазначеного будинку та провести перерахунок за весь опалювальний період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року для мешканців зазначеного будинку, залишено без змін, в частині відмови у задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про зобов`язання останнього провести перерахунок послуги постачання теплової енергії за опалення будинку № 15 по проспекту Петра Григоренка в місті Києві за період з 26 по 31 жовтня 2018 року окремо від послуги постачання гарячої води та визначити фактичну вартість послуги постачання теплової енергії за опалення будинку за період з 26 по 31 жовтня 2018 року для Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" та провести перерахунок за весь опалювальний період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року для Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" скасовано, справу № 910/9855/19 у цій частині передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.03.2021 у справі №910/9855/19 позов задоволено. Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; код ЄДРПОУ 40538421) провести перерахунок послуги постачання теплової енергії за опалення будинку № 15 по проспекту Петра Григоренка в місті Києві за період з  26 по 31 жовтня 2018 року окремо від послуги постачання гарячої води та визначити фактичну вартість послуги постачання теплової енергії за опалення будинку за період з 26 по 31 жовтня 2018 року для Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" (02068, місто Київ, проспект Григоренка, будинок 15; код ЄДРПОУ 26051532), а також провести перерахунок за весь опалювальний період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року для Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" (02068, місто Київ, проспект Григоренка, будинок 15; код ЄДРПОУ 26051532). Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; код ЄДРПОУ 40538421) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" (02068, місто Київ, проспект Григоренка, будинок 15; код ЄДРПОУ 26051532) 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 1 440 (одну тисячу чотириста сорок) грн. 75 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, а також 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"  подало апеляційну скаргу, у якій просило суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 16.03.2021 у справі №910/9855/19. Скасувати рішення суду першої інстанції, винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги. Зокрема відповідач стверджує, що з наданих позивачем доказів неможливо встановити обсяги та кількісні характеристики, які підлягають перерахунку. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 клопотання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення  Господарського суду міста Києва від 16.03.2021  у справі № 910/9855/19   задоволено, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, зупинено дію рішення  Господарського суду міста Києва від 16.03.2021  у справі № 910/9855/19, відкрите апеляційне провадження у справі № 910/9855/19 за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду м. Києва від 16.03.2021, призначено справу до розгляду на 16.06.2021.
У судовому засіданні 16.06.2021 була оголошена перерва до 07.07.2021. 
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" подало письмовий відзив на апеляційну скаргу у якому просило суд рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення. При цьому позивач посилається на безпідставність вимог апеляційної скарги та обґрунтованість і законність оскаржуваного рішення місцевого господарського суду. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Судом установлено, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КУТ" створено співвласниками 15-17 поверхового будинку № 15 , де розташовано 211 квартир та інші приміщення, поштова адреса: 02068, місто Київ, проспект Петра Григоренка, 15. 
Загальна площа приміщень означеного будинку щодо яких надаються комунальні послуги становить 13 883,21 м2.
Рішенням загальних зборів Об`єднання, оформленим протоколом № 1 від           25.02.2016 року, затверджено Статут позивача, яким визначаються права та обов`язки учасників та механізм їх взаємовідносин.
Відповідно до пункту 1.2.1 цього Статуту Об`єднання створено співвласниками 15-17 поверхового будинку № 15, де розташовано 211 квартир та інші приміщення, поштова адреса: 02068, місто Київ, проспект Петра Григоренка, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".
Згідно з пунктом 2.1 Статуту метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом.
За умовами пунктів 1.1.1 та 1.2.5 Статуту Об`єднання є юридичною особою, відповідає за своїми зобов`язаннями, коштами і майном Об`єднання, що належить Об`єднанню як юридичній особі, від свого імені виступає учасником правовідносин, набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Об`єднання не несе відповідальності за зобов`язаннями співвласників.
Між Об`єднанням та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" існують правовідносини, відповідно до яких відповідач надає послугу щодо постачання теплової енергії для обігріву зальних приміщень будинку позивача. Крім того, відповідач через інженерне обладнання Об`єднання здійснює надання послуг мешканцям будинку. У свою чергу, між членами Об`єднання та відповідачем укладено договори про надання послуги постачання гарячої води та теплової енергії на обігрів приміщень, тобто мешканці будинку позивача сплачують за споживання гарячої води за прямими договорами з відповідачем за показниками квартирних лічильників за тарифами в залежності від об`єму спожитої гарячої води.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Об`єднання вказувало на те, що мешканці будинку Об`єднання протягом року сплачують за спожиту гарячу воду за показниками квартирних лічильників за тарифами, які затверджені розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 23.07.2018 № 1294 "Про затвердження тарифів на теплову енергію Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго". Так, у жовтні 2018 року тариф за один кубічний метр гарячої води становив 84,45 грн. Зазначений тариф (вартість) не пов`язаний і не залежить від показників загальнобудинкового теплового лічильника. В опалювальний сезон (в холодну пору року з жовтня по квітень) мешканці будинку позивача, крім оплати за постачання гарячої води, щомісяця сплачують вартість послуги - за постачання теплової енергії на обігрів будинку. Вартість послуги постачання теплової енергії на обігрів будинку в холодну пору року визначається за тарифом на опалення будинку і за показниками загальнобудинкового теплового лічильника. При цьому, вартість останньої послуги визначається залежно від площі кожної квартири.
Відповідач здійснює постачання теплової енергії до будинку № 15 по проспекту Петра Григоренка у місті Києві через інженерне обладнання Об`єднання, облік якої здійснюється за допомогою одного загальнобудинкового теплового лічильника, який установлено в індивідуальному тепловому пункті (ІТП) цього будинку. 
Відповідно до наряду № 251 від 19.10.2018 відповідач повідомив Об`єднання про те, що з 26.10.2018 буде розпочато опалення - постачання теплової енергії на обігрів житлового будинку позивача.
Після початку опалювального періоду та по завершенню жовтня 2018 року відповідач склав відомість обліку споживання теплової енергії Об`єднання, яка має загальне визначення споживання теплової енергії (Гкал) за жовтень 2018 року, в яку враховується споживання теплової енергії у формі гарячої води (за весь жовтень) та у формі теплової енергії на обігрів житлового будинку (з 26 по 31 жовтня 2018 року). За твердженням позивача, відповідач всупереч порядку визначення вартості споживання послуги з постачання теплової енергії на обігрів будинку за жовтень 2018 року до показників споживання теплової енергії на обігрів будинку (з 26 жовтня 2018 року) додав показники обліку споживання теплової енергії на постачання гарячої води, які визначені з початку і до кінця жовтня 2018 року, наслідком чого стало безпідставне збільшення вартості споживання теплової енергії на обігрів будинку за рахунок додавання споживання теплової енергії на постачання гарячої води.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 (суддя Котков О.В.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020, у задоволенні позову Об`єднання відмовлено, враховуючи, зокрема, неправильно обраний позивачем спосіб захисту його порушених прав.
Водночас постановою Верховного Суду від 20.10.2020 касаційну скаргу Об`єднання задоволено частково, вищенаведені судові рішення судів нижчих інстанцій у частині відмови у задоволенні позовних вимог Об`єднання до Підприємства про зобов`язання відповідача провести перерахунок послуги постачання теплової енергії за опалення будинку № 15 по проспекту Петра Григоренка в місті Києві за період з 26 по 31 жовтня 2018 року окремо від послуги постачання гарячої води та визначити фактичну вартість послуги постачання теплової енергії за опалення будинку за період з 26 по 31 жовтня 2018 року для Об`єднання, та провести перерахунок за весь опалювальний період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року для Об`єднання, скасовано.
Ухвалюючи указану постанову, Верховний Суд, зокрема, зазначив, що судами попередніх інстанцій не наведено мотивів відхилення доводів позивача про те, що він є індивідуальним споживачем послуг постачання теплової енергії та гарячої води, а також не установлено, чи дійсно між сторонами укладено відповідний договір, і чи виникли між позивачем як індивідуальним споживачем та відповідачем як виконавцем комунальних послуг правовідносини щодо постачання/отримання теплової енергії, гарячої води. 
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. 
Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
Частинами 1, 2 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
За частиною 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Частинами 1, 2 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" установлено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); 2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); 3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії).
Відповідно до частин 3, 4 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний договір про надання комунальних послуг укладається між співвласником багатоквартирного будинку та виконавцем відповідної комунальної послуги. Колективний договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем такої послуги особою, уповноваженою на це співвласниками, від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку. У разі укладення колективного договору до відносин між співвласниками багатоквартирного будинку та уповноваженою співвласниками особою застосовуються положення Цивільного кодексу України про доручення, якщо інше не установлено домовленістю між ними.
Із зазначених норм вказаного Закону вбачається можливість співвласникам багатоквартирного будинку самостійно обрати одну з моделей організації договірних відносин: за індивідуальним договором або за колективним договором.
Договори про надання послуги постачання гарячої води та теплової енергії на обігрів приміщень укладено споживачами (мешканцями) багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: місто Київ, проспект Петра Григоренка, 15, безпосередньо з Підприємством.
Тобто, співвласниками зазначеного багатоквартирного будинку обрано модель організації договірних відносин - за індивідуальним договором.
Таким чином, правовідносини щодо постачання/отримання теплової енергії, гарячої води виникають та регулюються між окремими фізичними особами як індивідуальними споживачами та відповідачем як виконавцем таких комунальних послуг за окремими (індивідуальними) договорами, укладеними між вказаними особами. Водночас положення Цивільного кодексу України про доручення у даному випадку не застосуються, оскільки можуть бути застосовані у разі укладення колективного договору.
Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (пункт 1 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).
Пунктом 8 вищевказаних Правил передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір).
28.03.2018 у газеті Київської міської ради "Хрещатик" від 28.03.2018 № 34 (5085) розміщено оголошення про те, що Підприємство стає виконавцем послуг з ЦО та ЦПГВ та договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, який є договором приєднання та вважається акцептованим усіма споживачами, які в установленому законом порядку не надали заперечення щодо його умов.
26.04.2019 між Об`єднанням (як індивідуальним споживачем) та Підприємством було укладено договір № 756030800730101 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до групи житлових приміщень суб`єкта господарювання (далі - Договір), за умовами якого відповідач (виконавець) зобов`язався своєчасно надавати споживачеві (позивачу) відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором. Означений правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток наведених юридичних осіб.
За умовами пункту 3 Договору характеристика об`єкта надання послуг зазначена в Додатку № 2 до Договору.
У Додатку № 2 до цього правочину сторони погодили надання означених послуг на наступні належні позивачу об`єкти: квартира АДРЕСА_2 опалювальною площею 86,4 м2 (особовий рахунок: НОМЕР_2 ), а також квартира АДРЕСА_1 опалювальною площею 85,3 м2 (особовий рахунок: НОМЕР_3 ).
Відповідно до пункту 6 Договору на момент його укладення тарифи на послуги, затверджені Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.12.2018 № 2340, за централізоване опалення: 1 654,41 грн/Гкал (з ПДВ) - за умови наявності будинкового або квартирного засобів обліку теплової енергії, а також 38,50 грн/м2 (з ПДВ) - опалювальної площі в опалювальний сезон за умови відсутності будинкового або квартирного засобів обліку теплової енергії; за централізоване постачання гарячої води: 97,89 грн/м3 (з ПДВ) - за умови підключення рушникосушильників до системи централізованого постачання гарячої води; 90,54 грн/м3 (з ПДВ) - за відсутності рушникосушильників. Норми (нормативи) споживання гарячої води в приміщеннях та/або будинках, що не обладнані засобами обліку, визначаються відповідно до умов даного Договору, з урахуванням рішень органів місцевого самоврядування та інших нормативних актів, зокрема ДБН В.2.5.-64.2012 "Внутрішній водопровід та каналізація", в залежності від рівня комфортності будинку.
Згідно з пунктом 9 Договору виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.
За умовами пункту 11 цієї угоди, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири (об`єму приватного будинку) за умови здійснення власником або балансоутримувачем будинку заходів з утеплення місць загального користування будинку.
Показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів (пункт 12 Договору).
Пунктом 16 Договору установлено, що у разі ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, виконавець проводить перерахунок розміру плати згідно з Правилами та оформленим належним чином актом-претензією про неналежне надання або ненадання послуг у відповідності до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 № 151 (далі - Порядок).
Відповідно до умов цього Договору виконавець зобов`язаний, зокрема, проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, відповідно до Порядку.
За умовами пункту 36 указаного Договору останній діє з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін до 15.05.2019.
Разом із тим, означеним пунктом Договору також передбачено, що відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України сторони погодили, що умови Договору застосовуються до відносин, які існували з 01.05.2018.
Таким чином об`єднання в розумінні вищенаведених законодавчих приписів є індивідуальним споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає відповідач, оскільки між сторонами укладено відповідний договір від 26.04.2019 № 756030800730101 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до групи житлових приміщень суб`єкта господарювання. Відтак, між позивачем як індивідуальним споживачем та відповідачем як виконавцем комунальних послуг виникли відповідні правовідносини щодо постачання/отримання теплової енергії, гарячої води.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Об`єднання, з урахуванням заяви про виправлення описки шляхом уточнення позовної заяви, посилалося на те, що після початку опалювального періоду та по завершенню жовтня 2018 року відповідач склав відомість обліку споживання теплової енергії Об`єднання, яка має загальне визначення споживання теплової енергії (Гкал) за жовтень 2018 року, в яку враховується споживання теплової енергії у формі гарячої води (за весь жовтень) та у формі теплової енергії на обігрів житлового будинку (з 26 по 31 жовтня 2018 року). За твердженням Об`єднання, відповідач всупереч порядку визначення вартості споживання послуги з постачання теплової енергії на обігрів будинку за жовтень 2018 року до показників споживання теплової енергії на обігрів будинку (з 26 жовтня 2018 року) додав показники обліку споживання теплової енергії на постачання гарячої води, які визначені з початку і до кінця жовтня 2018 року, наслідком чого стало безпідставне збільшення вартості споживання теплової енергії на обігрів будинку за рахунок додавання споживання теплової енергії на постачання гарячої води.
Так, вищенаведеною відомістю (наявною в матеріалах справи) підтверджується, що до початку опалювального періоду (до 26.10.2018) встановлений на території будинку позивача лічильник тепла обліковував теплову енергію, яка обумовлена проходженням гарячої води як послуги централізованого постачання гарячої води.
Споживачі означеної послуги (у тому числі позивач) сплачують за вказану послугу не за показниками теплового лічильника (в одиницях виміру Гкал), а залежно від об`єму використаної води за визначеним тарифом (80,59 грн/1м3), який установлено розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1294 від 23.07.2018.
На першому аркуші відомості обліку споживання теплової енергії будинком за жовтень 2018 року указано показники теплового лічильника з 1 по 25 жовтня 2018 року до початку опалювального періоду, тобто цей лічильник за вказаний період обліковував теплову енергію в гарячій воді, а саме: 47,325 Гкал, яка проходила через прилад обліку як послуга централізованого постачання гарячої води і за яку оплата здійснюється окремо за кожен спожитий кубічний метр і, відповідно, без урахування теплового носія в одиницях виміру Гкал. Середній показник за день з 1 по 25 жовтня 2018 року за означеною відомістю становить 1,8928 Гкал (47,32 : 25 = 1,8928 Гкал).
На другому аркуші відомості обліку споживання теплової енергії будинком за жовтень 2018 року зазначено показники теплового лічильника з 26 по 31 жовтня 2018 року (з першого дня фактичного початку опалювального періоду). На вказаному аркуші відомості у таблиці зазначено показники теплового лічильника з 26 по 29 жовтня 2018 року - середній показник за день складає 6,3075 Гкал (25,23 : 4 = 6,3075 Гкал).
Крім того, за змістом вказаної працівником відповідача у цій відомості інформації, за 30 та 31 жовтня 2018 року споживання теплової енергії визначено за середніми       показниками - 6,3 Гкал на день.
Оскільки згідно з цією відомістю, з 1 по 25 жовтня 2018 року до початку опалювального періоду (до 26.10.2018) лічильником тепла обліковувалась теплова енергія, яка сумарно становить 47,32 Гкал, відтак означений розмір теплової енергії не повинен враховуватися під час визначення вартості послуги з опалення будинку, враховуючи те, що опалювальний період розпочато лише 26.10.2018, а централізоване постачання гарячої води є окремою послугою, яка оплачується за об`ємом (кубічний метр) по тарифу без врахування одиниць виміру Гкал (незважаючи на те, що облік обох послуг з постачання теплової енергії для опалення будинку та централізованого постачання гарячої води здійснюється одним і тим же приладом обліку).
У той же час після початку опалювального сезону (починаючи з 26.10.2018) після надання окремої послуги з опалення будинку відповідач до показників теплової енергії у розмірі 47,32 Гкал (які обумовлені проходженням гарячої води та наданням послуги з централізованого постачання гарячої води) додав показники теплової енергії, обрахованої за надання послуги централізованого опалення будинку.
Указані обставини підтверджуються відповідним записом уповноваженої особи відповідача на другому аркуші вищенаведеній відомості "25,07 + 47,325"; "ср. в день 6,3 Гкал"; "+ 12,6 авансом…с 30.10-31.10", а також свідчать про безпідставне збільшення Підприємством об`єму споживання послуги з опалення будинку.
При цьому, у період надання послуги з опалення будинку (з 26 по 31 жовтня 2018 року) відповідачем у середньоденний показник обліку тепла в розмірі 6,3 Гкал на опалення будинку також враховано середньоденний показник обліку теплоносія за проходження гарячої води через прилад обліку, який становить 1,8928 Гкал/день.
Разом із тим, обґрунтовуючи позовні вимоги, Об`єднання також вказувало, що відповідач повинен був від середнього споживання теплоносія в опалювальний період (з 26.10.2018), а саме: від 6,3 Гкал, відрахувати середній показник у розмірі 1,8928 Гкал/день, який обумовлений проходженням гарячої води як окремої послуги, та в подальшому визначити обсяг теплової енергії за дні, протягом яких надавалася послуга з опалення будинку.
Ураховуючи наведене, обсяг послуги постачання теплової енергії на опалення будинку (в якому знаходяться, у тому числі, належні позивачу квартири № 73 та № 137) за 6 днів опалювального періоду (з 26 по 31 жовтня 2018 року включно) фактично завищено на 31,1126 Гкал.
Наведене збільшення обсягу наданих відповідачем послуг з опалення будинку № 15 по проспекту Григоренка у місті Києві (шляхом додавання показників теплового лічильника за проходження гарячої води послуги централізованого постачання гарячої води до показників наданих послуг з опалення будинку) у подальшому відбувалося кожного місяця за весь опалювальний період 2018-2019 років, протягом якого надавалася послуга опалення будинку - з 26.10.2018 по 06.04.2019, а відтак протягом означеного періоду відповідачем завищено плату за вказану послугу.
Крім того, відповідачем протягом опалювального сезону 2018-2019 років у відповідних документах (відомостях обліку споживання Об`єднанням теплової енергії) постійно змінювалися розрахунки показників, а також площа приміщень будинку (тоді як площа приміщень означеного будинку, щодо яких надаються комунальні послуги, є сталою та становить 13 883,21 м2), що в свою чергу вплинуло на механізм визначення вартості послуги централізованого опалення будинку, зокрема, для позивача, як власника приміщень у вказаному будинку, оскільки у належних останньому квартирах будинку № 15 по проспекту Петра Григоренка в місті Києві не установлено квартирних приладів обліку споживання теплової енергії.
Наведених обставин відповідачем у установленому законом порядку під час розгляду даної справи не спростовано.
Разом із тим, за умовами частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право, зокрема, на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у установленому законодавством порядку, без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку, а також без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі. 
Водночас за змістом частини 2 статті 7 та частини 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач (індивідуальний споживач) зобов`язаний щомісячно (або в інший строк, встановлений відповідним договором) оплачувати фактично надані житлово-комунальні послуги.
Колегією суддів не беруться до уваги заперечення відповідача що позивачем не було надано розрахунків, які б підтверджували необхідність здійснення спірного перерахунку саме для Об`єднання як юридичної особи поза межами представництва позивачем співмешканців будинку № 15 по проспекту Григоренка у місті Києві. Суд ураховує, що між Об`єднанням (як індивідуальним споживачем) та Підприємством (як виконавцем відповідних послуг) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до групи житлових приміщень суб`єкта господарювання від 26.04.2019 року № 756030800730101, за умовами якого відповідач зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до належних Об`єднанню об`єктів: квартири АДРЕСА_2 опалювальною площею 86,4 м2 (особовий рахунок: 756030800730101), а також квартири № 137 в будинку № 15 по проспекту Григоренка у місті Києві опалювальною площею 85,3 м2 (особовий рахунок: НОМЕР_3 ).
Також колегією суддів береться до уваги те, що умовами частин 3, 7 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок по забезпеченню відповідності кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам покладено саме на виконавця комунальної послуги, який, відповідно, повинен володіти відповідною інформацією щодо проведених споживачеві нарахувань та їх коригування, кількості спожитих позивачем комунальних послуг, їх вартості, механізму розрахунку тощо. Крім того, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до Об`єднання з пропозицію підписати, зокрема, акт звірки взаєморозрахунків за спірний період по кожній наданій позивачу послузі з метою узгодження наявних у наведених контрагентів відомостей споживання означених комунальних послуг.
Крім того за змістом пункту 9 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" складання та підписання актів-претензій у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг є правом, а не обов`язком споживача, тоді як підписання таких актів-претензій згідно з пунктом 8 частини 2 статті 8 означеного Закону віднесено до обов`язків виконавця комунальних послуг - Підприємства.
Указане додатково підтверджується положеннями частини 1 статті 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", за якими у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.
Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 5 Господарського процесуального кодексу України установлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Положення статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України визначають способи захисту цивільних прав та інтересів. До таких способів віднесено, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, присудження до виконання обов`язку в натурі.
Водночас, обов`язок відповідача здійснити спірний перерахунок відповідає встановленим законом способам захисту порушеного права, оскільки як приписами Закону України "Про теплопостачання" (статті 24, 25), а також приписами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (статті 7, 8), так і положеннями укладеного між сторонами Договору передбачено право споживача на отримання перерахунку за спожиту теплову енергію та, відповідно, передбачено обов`язок виконавця здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію, проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги. Відтак, обраний позивачем спосіб захисту узгоджується з приписами статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, у яких визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, зокрема, що встановлений законом.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у даній справі.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги Об`єднання підлягають задоволенню. 
Також судова колегія вважає обґрунтованим висновок господарського суду першої інстанції  про покладення на відповідача половини понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору в цій справі.
Також колегія суддів відзначає, що за результатами розгляду заяви позивача про розподіл судових витрат у вказаній справі та стягнення з відповідача витрат Об`єднання на оплату професійної правничої допомоги, господарським судом міста Києва 27.12.2019 постановлено ухвалу в даній справі, якою в задоволенні заяви Об`єднання про стягнення з Підприємства витрат на послуги адвоката в сумі 5000,00 грн відмовлено. Указана ухвала на час вирішення даного спору в установленому законом порядку скасована не була та набрала законної сили. Відтак, у місцевого господарського суду відсутні підстави для  повторного розподілу судових витрат. 
На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - КП  "Київтеплоенерго", у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі                       № 910/9855/19, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021  у справі № 910/9855/19 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника. 
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду м. Києва від 16.03.2021  у справі № 910/9855/19 залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 16.03.2021  у справі                 № 910/9855/19 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 16.03.2021  у справі № 910/9855/19.
4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго". 
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.   
Повний текст постанови складено та підписано 08.07.2021. 
Головуючий суддя                                                            В.В.Андрієнко 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                Л.Г. Сітайло