ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2021 року                                                                                                    м.Дніпро         Справа №  904/399/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)                                                                                                
суддів  Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Темченка Сергія Леонідовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 (прийняте суддею Золотарьовою Я.С., повне судове рішення складено 19.05.2021)  у справі № 904/399/21  
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУОПАК"
до Фізичної особи-підприємця Темченка Сергія Леонідовича
про стягнення заборгованості у розмірі 18 058,92 грн    
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви. 

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДУОПАК" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Темченка Сергія Леонідовича та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18 058,92 грн, з яких: основний борг у розмірі 17       260,00 грн, 3% річних у розмірі 160,30 грн, індекс інфляції у розмірі 638,62 грн та судовий збір.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі № 904/399/21:
-          позов задоволено частково;
-          стягнуто з Фізичної особи-підприємця Темченка Сергія Леонідовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУОПАК" грошові кошти у розмірі 17       260,00 грн, 3% річних у розмірі 120,33 грн, інфляційні втрати у розмірі 611,08 грн, судовий збір у розмірі 2       261,51 грн;
-          в іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що кошти у сумі 17       260,00 грн підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки послуги відповідачем на вказану суму не надано, а договір закінчив свою дію 31.12.2020. Інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на підставі ст. 625 ЦК України, частково задоволені, оскільки позивач невірно визначив початок періоду прострочення.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

          Фізична особа-підприємець Темченко Сергій Леонідович подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021  у справі № 904/399/21, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що Договір, укладений між Позивачем та Відповідачем не передбачає умови про односторонню відмову від Договору, розірвання, припинення/призупинення дії Договору на  вимогу однієї із Сторін. 
Вимога Відповідача про повернення сплачених за Договором коштів (Лист від 16.10.2020р.), заявлена протягом строку дії цього Договору є незаконною, а висновки суду першої інстанції про зобов`язання Відповідача повернути набуті ним грошові кошти помилкові, базуються на неправильному застосуванні норм матеріального права (частини першої статті 188 ГК України, частини першої статті 651, частини четвертої статті 653 ЦК України).
Позивач не вимагав розірвання Договору або припинення дії Договору у передбачений Договором або законом спосіб. Договір не був порушений Відповідачем, який мав законні правові очікування на звернення Позивача із запитами про надання усних консультацій, юридичного аналізу документів Замовника та надання усних роз`яснень та консультацій з юридичних, податкових і загальногосподарських питань, пов`язаних із господарською діяльністю Замовника.
Для застосування до спірних правовідносин у справі ст. 1212 Цивільного кодексу України, необхідно встановити факт наявності або відсутності між сторонами у справі договірних правовідносин, які б свідчили про наявність або відсутність правових підстав для перерахування заявлених до стягнення грошових коштів.
Наявність Договору між сторонами є тією правовою підставою, яка виключає можливість застосування до спірних правовідносин правил статті 1212 ЦК України. Наявні матеріали справи свідчать про те, що дії Позивача щодо сплати Відповідачу грошових коштів стосуються виконання обов`язку про оплату замовлених послуг, порядок виконання Договору визначено Позивачем самостійно. Укладеним Договором сторони погодили всі умови, які є обов`язковими як для замовника, так і для виконавця. Зазначений Договір не визнано недійсним, отже кошти набуті Відповідачем за умовами Договору.
Закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії Договору, укладеного між сторонами спору для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним  після закінчення строку дії укладеного між сторонами Договору, відпадіння достатньої правової підстави для отримання коштів за Договором в цьому спорі не відбулося.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що відповідач до суду не надав жодного належного, допустимого та достовірного доказу, який би підтверджував викладені заперечення проти позову. При цьому, позивачем надано до матеріалів справи достатні докази для спростування заперечень відповідача щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується.
Висновки суду першої інстанції в повній мірі обґрунтовані та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а наведені в апеляційній скарзі фізичною особою-підприємцем Темченком Сергієм Леонідовичем доводи є безпідставними та зводяться лише до переоцінки доказів та непогодження з висновками суду першої інстанції стосовно їх оцінки, тоді як відповідно до статті 84 ГПК України виключне право оцінки доказів належить суду.

Відповідач надав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що протягом перших двох тижнів строку дії Договору керівник та інші співробітники Замовника неодноразово звертались до Виконавця із усними запитами та отримували юридичні та консультаційні послуги з юридичних, податкових і загальногосподарських питань, пов`язаних із господарською діяльністю Замовника (усні консультації та роз`яснення діючого законодавства України за телефоном). Не погоджуючись із правової позицією Виконавця у ряді питань, бажаючи досягнути протиправного результату в сфері здійснення фінансово-господарської діяльності, з мотивів помсти за незгоду адвоката Темченко Сергія Леонідовича у сприянні Замовнику у здійсненні протиправної діяльності, Замовник 16 жовтня 2020 року надіслав на адресу Виконавця лист з вимогою повернення сплачених за Договором грошових коштів. Відповідач відмовився повертати оплачені за Договором послуги, у зв`язку із безпідставністю такої вимоги. Складення Сторонами Договору актів здачі-приймання наданих послуг, або інших документів по факту надання послуг Договором не передбачено. Позивачем не доведено факт відсутності вчинення Відповідачем дій з виконання умов укладеного між ними Договору.
Суд неправильно оцінив наявні у справі докази, не звернув увагу на відсутність доказів на підтвердження правової позиції Позивача (стосовно ненадання послуг Відповідачем), дійшов безпідставного висновку про те, що матеріали справи не містять доказів того, що Позивач робив усні запити до Відповідача про надання послуг, що заперечувалось Відповідачем у судовому засіданні 12.05.2021р.
Суд не зобов`язував учасників справи надати відповідні докази вчинення дій з виконання умов Договору, залишив поза увагою пояснення Відповідача, не звернув увагу на те, що представник Позивача фактично не заперечував факт виконання умов Договору Сторонами (підтверджується протоколом судового засідання у справі від 06.04.2021р., 21.04.2021р. та 12.05.2021р.).
У відповіді на відзив відповідач просить поновити строк для його подання у зв`язку з перебуванням у відпустці з 23.07.2021 по 27.07.2021.
Враховуючи незначний строк пропуску на подання відповіді на відзив та наявність доказів, що підтверджують поважність пропуску цього строку, суд вбачає підстави для продовження строку для подання відповіді на відзив.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 для розгляду справи № 904/399/21 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Чередка А.Є., Кузнецова В.О.
Згідно розпорядження керівника апарату суду № 1583/21 від 05.07.2021 у зв`язку з перебуванням на лікарняному члена колегії - судді Кузнецова В.О. для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі № 904/399/21, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2021 для розгляду справи № 904/399/21 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Чередка А.Є., Верхогляд Т.А.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2021 (колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Чередка А.Є., Верхогляд Т.А.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Темченка Сергія Леонідовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі № 904/399/21; постановлено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії - судді Кузнецова В.О. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 24.09.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи № 904/399/21 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф.

7. Встановлені судом обставини справи.

28.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДУОПАК" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Темченком Сергієм Леонідовичем (виконавець) було укладено договір № 2809-1/2020.
Відповідно до пункту 1.1 договору, виконавець надає замовнику юридичні та консультаційні послуги з юридичних, податкових і загальногосподарських питань, пов`язаних із господарською діяльністю замовника, а замовник приймає надані послуги та зобов`язується їх оплатити на умовах цього договору.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що послуги надаються за усними запитами уповноважених осіб замовника. Послуги надаються у вигляді: усних консультацій, юридичного аналізу документів замовника та надання усних роз`яснень та консультацій з юридичних, податкових і загальногосподарських питань, пов`язаних із господарською діяльністю замовника.
Замовник буде надавати виконавцю інформацію і документацію, необхідну для надання відповідних послуг. При наданні послуг виконавець покладається виключно на інформацію та документацію, що надана йому замовником, і яка вважається виконавцем такою, що належним чином відображає дійсний стан справ для цілей надання відповідних послуг (пункт 2.1 договору).
Згідно пункту 3.1 договору, вартість послуг виконавця складає 17 260,00 грн.
Пунктом 3.2 договору передбачено, що замовник оплачує послуги на підставі рахунку-фактури виконавця. 
В день укладення договору, відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру №2809-1/2020 від 28.09.2020 на суму 17       260,00 грн.
На виконання умов договору 28.09.2020 позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 17 260,00 грн відповідно до платіжного доручення № 1083 від 28.09.2020.
Пунктом 8.3 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та сплати рахунку-фактури виконавця і діє до 31.12.2020.
19.10.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено лист від 16.10.2020, в якому просив повернути грошові кошти у розмірі 17 260,00 грн протягом семи календарних днів  у зв`язку з невиконанням умов договору.
Позивач вбачає підстави для повернення коштів у сумі 17 260,00 грн на підставі ст. 1212 ЦК України.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Стаття 526 Цивільного кодексу України   встановлює вимогу щодо виконання зобов`язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Стаття 629 Цивільного кодексу України   передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
На виконання умов спірного договору позивач здійснив оплату відповідачу грошових кошти у сумі 17 260,00 грн, що підтверджується також і призначенням платежу  у платіжному дорученні № 1083 від 28.09.2020.
За положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 1.2 договору сторонами погоджено, що послуги надаються відповідачем усно та за усними запитами позивача.
Враховуючи зміст п. 1.2 договору позивач не надав доказів звернення з такими усними запитами, а відповідач не надав доказів надання усних консультацій.
Оформлення факту надання послуг не передбачено умовами договору, які погоджено на розсуд сторін. 
Як зазначено вище, одностороння відмова від зобов`язання, так само як одностороння його зміна, не допускається.
Позивач до закінчення строку договору листом від 16.10.2020 звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів у сумі 17 260,00 грн.
При цьому, умовами договору не передбачено, як права на односторонню відмову позивача від договору, так і права на повернення оплачених послуг у зв`язку з такою відмовою.
Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
Матеріали справи не містять доказів розірвання договору у встановленому порядку чи визнання його недійсним у судовому порядку.
Оскільки між сторонами у справі існували договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористану попередню оплату, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави, чого в цьому спорі не відбулося.
Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 631 ЦК України та частиною сьомою статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.
З огляду на те, що закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що після закінчення стоку дії укладеного між сторонами Договору є неможливим надання відповідачем робіт за цим договором та їх прийняття позивачем.
Оскільки колегія суддів не вбачає підстав для стягнення коштів у сумі 17 260,00 грн, не підлягають задоволенню і похідні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про у відмову у задоволенні позовних вимог.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача; судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Темченка Сергія Леонідовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі № 904/399/21  задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2021 у справі № 904/399/21 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУОПАК" (51911, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Далекосхідна, 18; ідентифікаційний код 40155772) на користь Фізичної особи-підприємця Темченка Сергія Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн. 00 коп.
Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                              Л.А. Коваль 
Суддя                                                                                                  В.Ф. Мороз
Суддя                                                                                                   А.Є. Чередко