Справа № 308/6300/18

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
22 липня 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі: 

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Фазикош Г.В.,Кожух О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах  ОСОБА_2 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2021 року, головуючий суддя Придачук О.А., у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Колотуха Іван Олексійович, до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , оскаржив у апеляційному порядку ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2021 року, якою зупинено провадження у даній справі на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм процесуального права, у зв`язку з чим просить ухвалу судді місцевого суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, не вказав мотивів і доводів, із яких він дійшов до такого висновку. Не вказав, у чому полягає неможливість розгляду цивільної справи № 308/6300/18 до вирішення іншої цивільної справи № 308/11440/16.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту, та згідно змінених позовних вимог просить встановити безоплатний, постійний земельний сервітут (право проходу та для встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд) вздовж всієї межі будинку АДРЕСА_1 від будинку та господарських споруд ОСОБА_2 в бік ділянки АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 по всій довжині межі між їхніми ділянками.
В подальшому  ОСОБА_3  звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до  ОСОБА_2  про зобов`язання особи, яка здійснила самочинне будівництво, провести відповідну перебудову та згідно змінених позовних вимог просить зобов`язати  ОСОБА_2 , яка здійснила самочинне будівництво частини будинку по АДРЕСА_3 на частині земельної ділянки площею 8 кв.м. по АДРЕСА_3 , яка належить  ОСОБА_3  провести перебудову. 
Суд констатував необхідність зупинення цивільної справи №308/6300/18 до вирішення іншої цивільної справи № 308/11440/16.
Апеляційний суд не погоджується зі таким висновком через його невідповідність нормам процесуального права.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
За приписами ст.210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів із дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі № 308/6300/18 до вирішення цивільної справи 308/11440/16, жодним чином не вмотивував необхідність такого зупинення.
Також судом не вказано, у чому полягає передбачена законом об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до розгляду іншої цивільної справ.
Зупиняючи провадження у справі, суд мав навести обґрунтовані докази та обставини того, що ці спори є взаємопов`язаними і без вирішення іншої цивільної справи ( №308/11440/16) неможливо розглянути цивільну справу 308/6300/18, однак цього не зробив. 
Судом першої інстанції взагалі не проведено правового аналізу суті спірних правовідносин у цивільних справах і не встановлено наявності чи відсутності законних підстав для зупинення провадження у справі.
У матеріалах справи наявні докази, які дають можливість суду першої інстанції встановити та оцінити ті обставини та факти, на які посилаються сторони спірних правовідносин на обґрунтування своїх вимог і заперечень.
Фактично зупинення провадження у справі, яке по суті здійснене без належної процесуальної підстави, порушує право людини на розгляд її справи у строки, встановлені процесуальним законом.
Крім того, з наданої заяви вбачається, що на розгляді Закарпатського окружного адміністративного суду перебуває справа №807/485/18 за позовом ОСОБА_3 . Як слідує із відзиву ВК Ужгородської міської ради разом з відповіддю відділу ДАБК від 18.12.2017 року, - порушень з боку власника житлового будинку АДРЕСА_3 не виявлено. 
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції, у відповідності статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а апеляційна скарга ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 задоволенню.
      Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.
           Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови суду складено 22 липня 2021 року. 

Головуючий 

Судді