ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/2030/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Банаська О.О., Погребняка В.Я.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників:
скаржника - адвокат Павлова К.В.,
прокурора ОГПУ - Зарудяна Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна"
на постанову Східного апеляційного господарського суду 
від 13.01.2021
у складі колегії суддів: Плахова О.В., Гези Т.Д., Мартюхіної Н.В.
та на рішення Господарського суду Харківської області
від 07.10.2020
у складі судді: Лаврової Л.С.
у справі № 922/2030/20
за позовом       Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Валківської районної державної адміністрації Харківської області 
до відповідачів: 1) Відділу освіти молоді і спорту Валківської районної державної адміністрації Харківської області; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна"
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів,-
ВСТАНОВИВ:

1. 25.06.2020 Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Валківської районної державної адміністрації Харківської області до Відділу освіти молоді і спорту Валківської районної державної адміністрації Харківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" та просив суд:

- визнати додаткові угоди №1 від 20.06.2018, №2 від 21.06.2018, №3 від 09.07.2018, №4 від 04.10.2018,  №5 від 05.10.2018 до договору про закупівлю товарів №0506/1х від 05.06.2018, укладені між Відділом освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області та ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" недійсними;

- стягнути з ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" необґрунтовано отримані кошти у розмірі 119   770,40 грн на користь Валківської РДА Харківської області; 

- стягнути з відповідачів сплачений прокуратурою Харківської області судовий збір у сумі 12   612,00 грн. 

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 позовні вимоги задоволено частково: визнано додаткові угоди №1, № 2, № 3, № 4, № 5 недійсними; стягнуто з Відділу освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області на користь прокуратури Харківської області      5   255,00 грн судового збору; стягнуто з ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" на користь прокуратури Харківської області 5   255,00 грн судового збору; відмовлено в задоволенні вимог про стягнення з ТОВ   "Татнєфть-АЗС-Україна" на користь Валківської РДА Харківської області необґрунтовано отриманих коштів у розмірі 119   770,40 грн. 

3. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

4. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 у даній справі апеляційну скаргу ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" залишено без задоволення, а рішення господарського суду від 07.10.2020 у даній справі залишено без змін.

Рух касаційної скарги

5. 04.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 04.02.2021 № 21/04-152 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі   № 922/2030/20, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" у справі       № 922/2030/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді -Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Банаська О.О., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 09.03.2021.

7. Ухвалою Верховного Суду від 18.03.2021 відкрито касаційне провадження у справі №  922/2030/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" від 04.02.2021 №  21/04-152 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020; призначено розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" від 04.02.2021 № 21/04-152 на 06 квітня 2021 року.

8. Ухвалою Верховного Суду від 06.04.2021 зупинено касаційне провадження у справі № 922/2030/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" від 04.02.2021 №            21/04-152 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 927/491/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

9. Від заступника Генерального прокурора до Касаційного господарського суду 01.07.2021 (зареєстровано 12.07.2021 вх.      №.      1532/2021Д3) надійшло клопотання про поновлення касаційного провадження у справі № 922/2030/20 (за позовом керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Валківської районної державної адміністрації Харківської області до Відділу освіти молоді і спорту Валківської районної державної ТОВ Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів)      у зв`язку з усуненням обставин, що викликали зупинення касаційного провадження у цій справі.
10. Ухвалою Верховного Суду від 13.07.2021 клопотання заступника Генерального прокурора про поновлення касаційного провадження у справі  № 922/2030/20 задоволено; поновлено провадження у справі №      922/2030/20 за касаційною скаргою ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" від 04.02.2021 №            21/04-152 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020; касаційну скаргу призначено до розгляду на 27.07.2021 року о   10:45 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

11. Не погоджуючись з прийнятою постановою, ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить оскаржувані рішення та постанову скасувати та прийняти рішення, яким позов залишити без розгляду; стягнути з прокуратури Харківської області на користь ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" понесені судові витрати.

12. Аргументи касаційної скарги полягають у наступному.

12.1. Висновки судів першої та апеляційної інстанції про те, що прокурор звернувся із даним позовом в інтересах держави - Валківської районної державної адміністрації Харківської області не відповідають обставинам справи, нормам матеріального права (ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру") та висновкам Верховного Суду (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 909/569/18, від 29.07.2020 у справі №   924/316/18; від 06.10.2020 у справі № 905/121/19; від 13.08.2020 у справі № 905/1428/18, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (щодо представництва прокурора інтересів держави та щодо визначення органу, уповноваженого державок здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах), оскільки належним органом, в інтересах якого мав право звертатися прокурор є Державна аудиторська служба України (правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарською суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 909/569/18).

12.2. Суд взяв до уваги доказ (повідомлення про намір звернутися до господарського суду в її інтересах із позовом) за відсутності підтвердження надсилання (надання) його копії іншим учасникам справи, в т.ч. відповідачу - ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна".
12.3.  Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Валківської районної державної адміністрації Харківської області, яка не має жодного відношення до спірних правовідносин та не може вважатися належним позивачем. Позивачем та одним з відповідачів у справі є одна і та ж особа. (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 917/468/19 щодо неправильного складу сторін).

12.4. Судами прийнято оскаржувані рішення при недоведеності жодним доказом, поданим прокурором, факту відсутності коливання ціни на пальне на ринку нафтопродуктів.

12.5. Висновки суду про те, що відповідачами не було належним чином доведеної коливання ціни на пальне не відповідають обставинам справи, адже при внесенні змін до договору було фактичне суттєво зростання ціни на нафтопродукти у бік збільшення по відношенню до дати подання цінової пропозиції, що є само по собі фактом коливання ціни на ринку. Водночас висновки суду першої інстанції, що довідки Харківської торгової промислової палати не можуть виступати у якості належного підтвердження коливання ціни товару на ринку та не можуть бути розцінені як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору гругтуються лише на посиланні на аналогічні висновки Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №913/166/19, проте Верховний Суд у зазначеній постанові вказав, що місцевий суд оцінив довідки Торгово-промислових палат не як такі, що не можуть підтверджувати коливання цін, а як такі, що не підтверджують це коливання саме в даній спірній ситуації у справі №913/166/19.

12.6. У задоволенні позовної вимоги прокурора, заявленої на підставі статті 1212 ЦК України, про стягнення із ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" необґрунтовано отриманих коштів у розмірі 119 770 грн на користь Банківської РДА Харківської області слід було відмовити у зв`язку із невідповідністю обраного способу захисту способам, визначеним законодавством. На що суд не звернув уваги, застосувавши норми закону, який не підлягав застосуванню. Норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них положень глави 83 ЦК України (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13; аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 23.05.2018 у справі №629/4628/1 б-ц).

12.7. Скаржник зазначає про понесені судові витрати  у судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях. Зокрема, на підтвердження понесених витрат відповідачем ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" на правову допомогу адвоката до касаційної скарги додано наступні докази: копії Додаткових угод №13, № 14 до Договору про надання юридичних послуг від 01.02.2019; копії платіжних доручень №4524 від 02.11.2020,      № 634 від 19.01.2021, № 1221 від 02.02.2021; копії звітів адвоката від 13.01.2021, від 02.02.2021; копії актів прийому-передачі від 19.01.2021, від 02.02.2021.

13. У судовому засіданні 27.04.2021 представник скаржника підтримала касаційну скаргу.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

14. Ліквідатором ТОВ "Предіум Форест" арбітражним керуючим Семеновим Д.С. подано відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

15. У судовому засіданні 27.04.2021 прокурор ОГПУ заперечила проти касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду

16. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, думку представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

17. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

18. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

19. Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

19.1. 02.05.2018 Відділом освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області на веб-портапі публічних закупівель Prozorro розміщено оголошення UA-2018-05-02-001375-b про намір здійснення закупівлю бензину та дизельного пального загальним об`ємом 27284 літрів за бюджетні кошти та розміщено тендерну документацію з вимогами для учасників та предмету закупівлі.

19.2. У відкритих торгах взяли учать 2 суб`єкта господарювання, які надали наступні тендерні пропозиції: ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" з остаточною ціновою пропозицією 593971,44 грн з ПДВ; ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" з остаточною ціновою пропозицією 595407,00 грн з ПДВ (т.1 а.с.32-37). 

19.3. Згідно протоколу розгляду тендерних пропозицій Відділу освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області      щодо закупівлі код ДК021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (бензин, дизельне паливо) від 23.05.2018, визначено переможцем торгів тендерну пропозицію, щодо закупівлі код ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (бензин, дизельне паливо) ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" з загальною вартістю пропозиції 593 971,44 грн (т.1 а.с.38).

19.4. За результатами проведеної процедури закупівлі, 05.06.2018      між Відділом освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області (надалі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (надалі - учасник) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти №0506/1х (надалі - Договір т.1 а.с.29-41), відповідно до умов якого учасник зобов`язується у 2018 році поставити код ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (бензин, дизельне паливо), зазначені в пункті 1.2 договору, а замовник прийняти та оплатити такі товари (пункт 1.1. договору).Найменування товару: бензин А-92, дизельне паливо. Кількість товару: Бензин А-92-10000 літ.; дизельне паливо - 17284 літ. (пункт 1.2. договору).

19.5. Відповідно до пункту 3.1. Договору, ціна договору становить 59 3971,44 грн, у тому числі ПДВ - 98995,24 грн.

19.6. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 3.2. Договору).

19.7. Відповідно до пункту 4.1. Договору, ціна і кількість товару визначається згідно тендерної пропозиції, а саме: бензину А-92, 10000 по 21,96 грн. за літр; дизельне паливо - 17 284 літрів по 21,66 грн за літр.

19.8. У відповідності до підпункту 2 пункту 11.2. договору, сторони цього договору домовились, що умови договору по закупівлю можуть бути змінені шляхом підписання сторонами додаткових угод у разі зміни ціни за одиницю товару не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

19.9. До Договору про закупівлю товарів за державні кошти №0506/1х від 05.06.2018      сторонами було наступні додаткові угоди, а саме:

1) додатковою угодою №1 від 20.06.2018 внесено зміни до пункту 1.2 Договору, що стосувались зміни річного планового обсягу, асортименту закупівлі товарів та цін за одиницю товарів, а саме: збільшено ціну на бензин А-92 до 24,12 грн. за літр та дизельного паливо до 24,12 грн. за літр та за умовами якої Відділом освіти молоді та спорту Валківської районної державної адміністрації придбано 1000 літрів бензину А-92 та 700 літрів дизельного пального (т.1 а.с.42).

Зазначена додаткова угода укладена на підставі інформаційної довідки Харківської торгово-промислової палати №564/18 від 05.06.2018 про вартість пального станом на 04.06.2018. Аналізом вказаної довідки встановлено, що в ній відображено рівень цін на пальне за найменуваннями: бензин А-92 (26,50-30,99 грн./л), А-95(27,40-31,99 грн./л), дизельне пальне (25,50-29,49 грн./л), масло дизельне (29,40-31,90 грн./л) станом на 04.06.2018 на території м. Харкова та Харківської області, інформація про динаміку цін на вказані найменування товарів в довідці відсутня, оскільки не містить інформації про рівень цін за попередні періоди (дні, місяці, роки)      (т.1 а.с.47) ;

2) додатковою угодою №2 від 21.06.2018 внесені зміни до пункту 1.2 договору, що стосувались зміни річного планового обсягу, асортименту закупівлі товарів та цін за одиницю товарів, а саме: збільшено ціну на бензин А-92 до 26,52 грн. за літр та дизельного паливо до 24,66 грн. за літр, та за умовами якої Відділом освіти молоді та спорту Валківської районної державної адміністрації придбано 800 літрів бензину А-92 та 500 літрів дизельного пального      (т.1 а.с.43);

3) додатковою угодою №3 від 09.07.2018р. внесені зміни до пункту 1.2 Договору, що стосувались зміни річного планового обсягу, асортименту закупівлі товарів та цін за одиницю товарів, а саме: збільшено ціну на бензин А-92 до 27,84 грн. за літр та дизельного паливо до 26,36 грн. за літр та за умовами якої Відділом освіти молоді та спорту Валківської районної державної адміністрації придбано 4 640 літрів бензину А-92 та 7820 літрів дизельного пального (т.1 а.с.44).

Зазначена додаткова угода укладена на підставі інформаційної довідки Харківської торгово-промислової палати №658/18 від 03.07.2018 про вартість пального станом на 02.07.2018. Аналізом вказаної довідки встановлено, що в ній відображено рівень цін на пальне за найменуваннями: бензин А-92 (26,19-30,49 грн./л), А-95(27,19-31,49 грн./л), дизельне пальне (25,40-28,99 грн./л), газ знижений пропан-бутан (12,80-13,59 грн./л) станом на 02.07.2018 на території м. Харкова та Харківської області, інформація про динаміку цін на вказані найменування товарів в довідці відсутня, оскільки не містить інформації про рівень цін за попередні періоди (дні, місяці, роки) (т.1 а.с.48);

4) додатковою угодою №4 від 04.10.2018 внесені зміни до пункту 1.2 Договору, що стосувались зміни річного планового обсягу, асортименту закупівлі товарів та цін за одиницю товарів, а саме: збільшено ціну на бензин А-92 до 30,60 грн. за літр та дизельного паливо до 28,92 грн. за літр та за умовами якої Відділом освіти молоді та спорту Валківської районної державної адміністрації придбано 800 літрів бензину А-92 та 200 літрів дизельного пального (т.1 а.с.45);

5) додатковою угодою №5 від 05.10.2018 внесені зміни до пункту 1.2 Договору, що стосувались зміни річного планового обсягу, асортименту закупівлі товарів та цін за одиницю товарів, а саме: збільшено ціну на бензин А-92 до 30,92 грн. за літр та дизельного паливо до 30,24 грн. за літр та за умовами якої Відділом освіти молоді та спорту Валківської районної Державної адміністрації придбано 310 літрів бензину А-92 та 4300 літрів дизельного пального (т.1 а.с.46)

Зазначена додаткова угода укладена на підставі інформаційної довідки Харківської торгово-промислової палати від 03.10.2018 про вартість пального станом на 02.10.2018р. Аналізом вказаної довідки встановлено, що в ній відображено рівень цін на пальне за найменуваннями: бензин А-92 (29,30-33,99 грн./л), А-95(30,30-34,99 грн./л), дизельне пальне (27,79-32,49 грн./л), газ знижений пропан-бутан (14,20-15,39 грн./л) Масло дизельне М10Г2к (29,40 - 30,90 грн./л) станом на 02.10.2018 на території м. Харкова та Харківської області, інформація про динаміку цін на вказані найменування товарів в довідці відсутня, оскільки не містить інформації про рівень цін за попередні періоди (дні, місяці, роки) (т.1 а.с.49);

6) додатковою угодою №6 від 30.10.2018      визнано Договір виконаним та припиненим (т.1 а.с.50).

20. Таким чином, до Договору закупівлю товарів за державні кошти №0506/1х від 05.06.2018   у період з 20.06.2018 по 30.10.2018 внесено зміни щодо вартості одиниці товару, а саме: вартість бензину А-92 збільшилась загалом з 21,96 грн до 30,92 грн за літр, що склало 40% від початкової вартості товару; вартість дизельного палива збільшилась з 21,66 грн до 30,24 грн за 1 літр, що склало 39%.

21. Предметом спору у цій справі є визнання недійсним додаткових угод № 1-5 до Договору на підставі статті 203 ЦК України, що укладені з порушенням пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі". Оскільки відділом освіти, молоді та спорту Валківської районної державної адміністрації Харківської області було надмірно сплачено ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" грошові кошти згідно додаткових угод до договору про закупівлю товарів за державні кошти №0506/1х від 05.06.2018 тому, прокурор просив стягнути з ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна"   на користь Валківської районної державної адміністрації Харківської області в порядку статті 1212 ЦК України надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 119   770,40 грн.

22. Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

23. Згідно з частиною       4 статті          23 Закону "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

24. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

25. Відповідно до частини 4 статті 53 ГПК    прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 

26. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

27. Як встановлено судом апеляційної інстанції, прокурор перед поданням позову звернувся до Валківської районної державної адміністрації з листом від 22.06.2020 №40/2-2368-20 про намір звернутися з позовом (відповідний лист про представництво інтересів держави від 22.06.2020 №40/2-2368-20 наявне в матеріалах справи (т.1 а.с.117).

27.1. Аргументи касаційної скарги (пункт 12.2. постанови) про те, що суд апеляційної інстанції взяв до уваги доказ (повідомлення про намір звернутися до господарського суду в її інтересах із позовом) за відсутності підтвердження надсилання (надання) його копії іншим учасникам справи, в т.р. відповідачу - ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" колегією суддів оцінюється критично з огляду на вимоги статті 300 ГПК України, згідно якої суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

28. Як стверджує скаржник (пункт. 12.1. постанови), висновки судів першої та апеляційної інстанції про те, що прокурор звернувся із даним позовом в інтересах держави - Валківської районної державної адміністрації Харківської області не відповідають обставинам справи, нормам матеріального права (ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру") та висновкам Верховного Суду (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 909/569/18, від 29.07.2020 у справі №   924/316/18; від 06.10.2020 у справі № 905/121/19; від 13.08.2020 у справі № 905/1428/18, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (щодо представництва прокурора інтересів держави та щодо визначення органу, уповноваженого державок здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах), оскільки належним органом, в інтересах якого мав право звертатися прокурор є Державна аудиторська служба України (правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарською суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 909/569/18).

29. Верховний Суд відхиляє цей аргумент скаржника виходячи з наступних міркувань. 

29.1. Відповідно до статті      7 Закону України "Про публічні закупівлі" регулювання та державний контроль у сфері закупівель здійснюють: Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері б закупівель (Міністерство економіки України); Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування (Державне казначейство); Банки (під час оплати за договорами про закупівлю); Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (Державна аудиторська служба України); Антимонопольний комітет України; Рахункова палата.

29.2. Відповідно до статті 7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" Держаудитслужба здійснює моніторинг закупівлі протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору та його виконання. За результатами моніторингу закупівлі складається висновок, в якому має міститься опис порушення та зобов`язання щодо усунення порушення.

29.3. Закупівлі також перевіряються органом державного фінансового контролю під час проведення інспектування, а також під час державного фінансового аудиту. Перевірки закупівель проводяться за письмовим рішенням керівника органу державного фінансового контролю або його заступника за наявності однієї з таких підстав: 1) виникнення потреби у документальній та фактичній перевірці питань, які не можуть бути перевірені під час моніторингу процедури закупівлі, а саме: стану виконання умов договору, внесення змін до нього, в тому числі вимог щодо якості, кількості (обсягів) предмета закупівлі, ціни договору. 
29.4. У пункті      8 частини   1 статті   10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено право Держаудитслужби порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства. 
29.5. Відповідно до статті 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" державні адміністрації (обласна, районна) вирішують питання бюджету, фінансів та обліку; управління майном. У статті 16 Закону передбачено, що вони здійснюють на відповідних територіях державний контроль за збереженням і раціональним використанням державного майна; станом фінансової дисципліни, обліку та звітності, виконанням державних контрактів і зобов`язань перед бюджетом, належним і своєчасним відшкодуванням шкоди, заподіяної державі. 
29.6. Для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений          Конституцією          та законами України (п.   5 ч.   1 ст. 28 Закону України "Про місцеві державні адміністрації"). 
29.7.         Отже, місцеві державні адміністрації також можуть здійснювати контроль щодо законності закупівель за бюджетні кошти, в тому числі на потреби освіти, і звертатися до суду. 
29.8. Водночас, закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19,  постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №   912/9/20, від 19.08.2020 у справі №   923/449/18.
30.      У постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі, держава бере участь у справі, як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах.

31. Відповідно до положень статті 1 Закон України "Про місцеві державні адміністрації" - місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

32. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

33. Положення статті Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачає, що місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують 1) виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; 2) законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян; 3) виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного      розвитку, програм охорони довкілля, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку; 4) підготовку та схвалення прогнозів відповідних бюджетів, підготовку та виконання відповідних бюджетів; 5) звіт про виконання відповідних бюджетів та програм; 6) взаємодію з органами місцевого самоврядування; 7) реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

34. Згідно пункту 1 "Положення про відділ освіти, молоді та спорту Валківської районної державної адміністрації Харківської області", затвердженого розпорядженням голови Валківської районної державної адміністрації №   29 від 04.02.2020, відділ освіти, молоді та спорту Валківської районної державної адміністрації є її самостійним структурним підрозділом і виконує покладенні на нього завдання у сфері освіти і спорту.

35. Відповідно до пункту 2 положення, відділ підпорядкований голові Валківської районної державної адміністрації, а також підзвітний і підконтрольний Департаменту науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації.

36. Діяльність відділу спрямовується та контролюється головою Валківської районної державної адміністрації та його заступниками відповідно до розподілу обов`язків.

37. В обґрунтування підстав для представництва прокурором інтересів держави шляхом звернення до суду з позовною заявою прокурор вказував, що в даному спорі уповноваженим суб`єктом владних повноважень є Валківська районна державна адміністрація Харківської області, яка є розпорядником бюджетних коштів та здійснює контроль за діяльністю Відділу освіти молоді та спорту, який є її структурним підрозділом.

38. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що Валківська районна державна адміністрація Харківської області виступає у якості суб`єкта владних повноважень, який забезпечує контроль за використанням бюджетних коштів відділом освіти молоді та спорту, який є його структурним підрозділом та зобов`язаний забезпечити їх раціональне та максимально ефективне використання.

39. Поряд з цим, не зважаючи на необґрунтоване підвищення ціни на паливо з боку ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна", і зменшення об`єму запланованого для поставки палива, Валківською районною державною адміністрацією Харківської області, заходів, спрямованих на усунення порушень щодо необґрунтованого      підвищення ціни на паливо з боку ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна", і зменшення об`єму запланованого для поставки палива, у тому числі, досудового врегулювання спору та звернення до суду з позовною заявою здійснено не було.

40. Прокурор зазначав, що правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) додаткових угод до Договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. Виконання зобов`язання за додатковими угодами до Договору, укладеними з порушеннями законодавства у сфері публічних закупівель, привезло до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, закріпленими в статті 3 цього Закону.

41. З урахуванням позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18, відповідно до якої сам факт не звернення до суду органу, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (навіть за відсутності підтвердження обставин щодо неможливості такого звернення), надає прокурору підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з відповідним позовом, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій, з урахуванням наведених прокурором обставини в якості підстав для застосування прокурором наданих Конституцією України та Законом України "Про прокуратуру" повноважень, щодо представництва інтересів держави в суді.

42.    За змістом сттатей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

43. Відповідно до частини       2 статті   16 ЦК України, статті   20 ГК України, визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 статті 20 ГК України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

44. Предметом позову у справі, яка переглядається, є визнання недійсними додаткових угод № 1-5 до Договору на підставі статті          203 ЦК України, як таких, що укладені з порушенням статті 3 та частини    4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

45. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абз.    1 ч.   2 ст. 215 ЦК України).

46.    Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

47. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

48. У якості правової підстави позову прокурором у цій справі зазначено порушення вимог частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі". 

49. У свою чергу, відповідно до частини       1 статті    37 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини 4 статті    36 цього Закону.

50. З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає, що визнання додаткових угод до договору недійсними не є належним способом захисту прав, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону, і не потребує визнання їх недійсними судом.

51. Такого ж висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 з відступленням від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №   913/166/19 (Верховний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо задоволення вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод як таких, що укладені всупереч вимогам п.          2 ч.          4 ст.          36 Закону "Про публічні закупівлі").

52. У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції помилково залишив в силі рішення суду першої інстанції у частині задоволення цих вимог.

53. Водночас, позовна вимога про стягнення коштів з відповідача-2, може бути розглянута судом як вимога про застосування правових наслідків недійсності нікчемного правочину. Для з`ясування наявності підстав для стягнення коштів з відповідача-2, суд має визначити, чи є додаткові угоди №1-5 до Договору про закупівлю товарів №0506/1х від 05.06.2018, укладені між Відділом освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області та ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна", нікчемними.

54. Скаржник не погоджується з висновками судів про те, що відповідачами не було належним чином доведеної коливання ціни на пальне не відповідають обставинам справи, адже при внесенні змін до договору було фактичне суттєво зростання ціни на нафтопродукти у бік збільшення по відношенню до дати подання цінової пропозиції, що є само по собі фактом коливання ціни на ринку. 

55. Колегія суддів вважає аргументи скаржника (п.12.5. постанови) щодо правомірності укладених додаткових угод № 1-5 до Договру з підстав, викладених нижче.

55.1. Згідно зі статті      1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником торгів за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

55.2. У частині          1 статті       36 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених Законом "Про публічні закупівлі".

55.3. За приписами частини   4 статті   36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі тощо. 

55.4.   Відповідно до пункту      7 частини   2 статті 22 Закону "Про публічні закупівлі" тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

55.5.   Статтею 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

55.6. Частиною          1          ст.          525 ЦК встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

55.7.    Відповідно до частини      1 статті      651 ЦК зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.

55.8.   Отже,   зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%;   загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

55.9. Крім того, відповідача-2 посилаються на лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" у якому роз`яснено, що у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін.      Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

55.10.    Верховний Суд звертає увагу, що право тлумачити норму права є виключним правом суду. Роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення, про що вказано і в самому листі Мінекономіки.

55.11. Як встановлено судом апеляційної інстанції,  у цій справі відповідачі дійшли згоди підписати додаткові угоди      до Договору про збільшення вартості бензину А-92 з 21,96 грн до 30,92 грн за літр, що склало 40% від початкової вартості товару та збільшення вартості дизельного палива з 21,66 грн до 30,24 грн за 1 літр, що склало 39%.

55.12. Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.
55.13.    Верховний Суд зауважує, що відповідачі вважають положення частини   4 статті    36 Закону "Про публічні закупівлі" як достатню для обох сторін підставу для збільшення ціни товару. Але такий висновок є помилковим. 
55.14. Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 ЦК україни).
55.15.   Відповідно до   частини 1 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні договору. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати такого розгляду.
55.16. Таким чином, зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін.               У п.   11.1. Договору передбачено, що усі зміни до Договору оформлюються письмово та підписуються повноважними особами сторін. 
55.17. Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

55.18. У справі, що розглядається, суди встановили, Відділ освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області мав на меті шляхом укладення договору №0506/1х від 05.06.2018 забезпечити свою річну потребу у паливі, яка склала 10 000 літрів бензину А-92 та 17 284 літрів дизельного палива. 

55.19. Водночас, у зв`язку з необґрунтованим підвищенням вартості палива постачальником ТОВ   "Татнєфть-АЗС-Україна", зменшено загальний обсяг запланованого для закупівлі бензину А-92 на 1950 літрів (19,5%) та дизельного палива на 3564 літри (20,62%), що призвело до необхідності виділення додаткових коштів з бюджету на придбання палива. На підтвердження факту додаткового виділення коштів прокурор посилався на наявні на порталі публічних закупівель "Prozorro" дані про проведення відділом освіти Валківської районної державної адміністрації повторних торгів щодо закупівлі бензину А-92 (2600 літрів) та дизельного палива (2760 літрів) на суму 162 188 грн. (https://prozorro.gov.ua/tender/UА-2018-10-22-001970-b).

55.20. Водночас, метою регулювання, передбаченого статтею 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

55.21. Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації). 

55.22.      Суди попередніх інстанцій дійшли висновків, що факти коливання ціни на бензин та дизельне паливо не було доведено відповідачем. Скаржник не погоджується з вказаними висновками, але Верховний Суд залишає відповідні аргументи без розгляду  в силу приписів статті   300 ГПК України, згідно якої суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

56. Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідачем-2 послідовно збільшувались ціна палива,  внаслідок укладення додаткових угод для бюджетної установи, внаслідок чого  відбулось збільшення вартості бензину А-92 з 21,96 грн до 30,92 грн за літр, що склало 40% від початкової вартості товару та збільшення вартості дизельного палива з 21,66 грн до 30,24 грн за 1 літр, що склало 39%.
57. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що встановлені судами обставини справи вказують про те, що ТОВ   "Татнєфть-АЗС-Україна", з метою одержати перемоги у відкритих торгах, міг навмисно занизити пропоновану ціну пального, а після укладення договору збільшити ціну шляхом укладення додаткових угод, що і було зроблено, враховуючи відсутність достовірних доказів коливання вартості пального у вказаний період.

58. Відповідачі не могли не розуміти особливості функціонування ринку газу (тобто постійне коливання цін на газ, їх сезонне зростання-падіння були прогнозованими). Тому сторони не були позбавлені можливості визначити в договорі порядок зміни ціни, зокрема, які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, якими саме документами має підтверджуватися коливання цін на ринку товару. Враховуючи, що договір не містив відповідних застережень та положень, зазначені аргументи скаржника відхиляються.

59. Отже, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, відповідно до яких такі дії відповідачів кваліфіковані як недобросовісні. 

60. Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та   статті    3 Закону "Про публічні закупівлі".

61. Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про недійсність додаткових угод від 20.06.2018 №1, від 21.06.2018 №2, від 09.07.2018 №3, від 04.10.2018 №4, від 05.10.2018 №5 до Договору про закупівлю товарів від 05.06.2018 №0506/1х, укладених між Відділом освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області та ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна", з уточненням, що такі додаткові угоди є нікчемними згідно зі статтями 36, 37 Закону "Про публічні закупівлі", і відповідно не породжують жодних правових наслідків для сторін.

62. Відповідно, правовідносини з постачання бензину А-92 та дизельного палива між Відділом освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області та ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" за період з 20.06.2018 по 30.10.2018 регулюються Договором від 05.06.2018 №0506/1х про закупівлю товарів.

63. Оскільки відділом освіти, молоді та спорту Валківської районної державної адміністрації Харківської області було надмірно сплачено ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" грошові кошти згідно додаткових угод до Договору про закупівлю товарів за державні кошти №0506/1х від 05.06.2018 тому, прокурор просив стягнути з   ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна"   на користь Валківської районної державної адміністрації Харківської області в порядку статті 1212 ЦК України надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 119   770,40 грн.

64. Суди попередніх інстанцій, враховуючи правові позиції викладені у постановах Верховного суду від 30.08.2018 у справі №334/2517/16-ц та від 06.03.2019 у справі №910/1531/18, дійшли висновку, що у разі задоволення судом вимог прокурора про визнання недійсними додаткових угод №1 від 20.06.2018, №2 від 21.06.2018, №3 від 09.07.2018, №4 від 04.10.2018, №5 від 05.10.2018, є достатні підстави для повернення необґрунтовано отриманих ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" бюджетних коштів у порядку статті 1212 ЦК України.

65. Скаржник стверджує (п. 12.6. постанови), що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України, наводить з цього приводу правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13 та у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 23.05.2018 у справі №629/4628/1 б-ц.

66. Верховний Суд, враховуючи правову позицію об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19,  погоджується з доводами скаржника про те, що грошові кошти, отримані стороною за договором, не можуть стягуватися на підставі статті    1212 ЦК України у разі нікчемності додаткової угоди з наступних підстав. 

67. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 зроблено наступні висновки.

68. У разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна,   статтю 1212 ЦК України   можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. 

69. Таким чином, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень   статей 1212 ЦК України. 

70. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №   6-100цс15, постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 №   3-11гс15 та від 24.09.2014 №   6-122цс14.

71. Виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку з зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов. 

72. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

73. У справі, що розглядається, нікчемними є додаткові угоди №1, №2, №3, №4, №5 до Договору. Нікчемність цих додаткових угод (недійсність відповідно до закону) не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані Договором, тобто зобов`язання є договірними.

74. Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 

75. Відповідно до статті   655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

76. Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до частини    1 статті      670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

77. Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54                    ЦК України "Купівля-продаж" і тому як правова підстава такого повернення не може бути застосована стаття 1212 цього Кодексу. 

78. Нікчемність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються Договором про закупівлю товарів від 05.06.2018 №0506/1х, укладеним між Відділом освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області та ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна".      

79. Відповідно до Договору від 05.06.2018 №0506/1х ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" повинно було поставити Відділу освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області у 2018 році бензин А-92, 10000 літрів - по 21,96 грн за літр та дизельне паливо - 1 284 літрів по 21,66 грн за літр. Однак, ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" поставило відповідно до Договору від 05.06.2018 №0506/1х  лише 8050 літрів бензину А-92 та 13720 літрів дизельного пального на загальну суму 359 727,60 грн. Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 119 770,40 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі частини       1 статті       670 ЦК, а не статті   1212 ЦК України. Поставка бензину і дизельного палива, їх оплата здійснювалися сторонами відповідно до умов укладеного Договору.

80. Проте, в прохальній частині позовної заяви прокурор просив суд стягнути з                 ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" необґрунтовано отримані кошти у розмірі 119   770,40 грн саме на користь Валківської районної державної адміністрації Харківської області, а не на користь Відділу освіти молоді і спорту Валківської районної державної адміністрації Харківської області. Валківська районна державна адміністрація Харківської області не стороною Договору від 05.06.2018 №0506/1х, укладеного Відділом освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області та     ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна".

81. Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

82. Оскільки прокурором (в частині позовних вимог про повернення коштів у розмірі 119   770,40 грн) було визначено неналежного отримувача коштів у розмірі  119 770,40 грн, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" на користь Валківської районної державної адміністрації Харківської області коштів у розмірі 119   770,40 грн.

83. Водночас, це не позбавляє права прокурора звернутись з відповідним позовом в інтересах Відділу освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області як належного отримувача коштів у розмірі 119 770,40 грн в порядку, визначеному законом.

84. Відповідно до пункту      3 частини   1   статті    308 ГПК України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

85.    Згідно статті       309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених          статтею 300    цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.   Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

86. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги   ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" від 04.02.2021 № 21/04-152 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №   922/2030/20 та необхідність  скасування постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №   922/2030/20 в частині визнання недійсними Додаткових угод №№1-5 до Договору; прийняття в скасованій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Валківської районної державної адміністрації Харківської області до Відділу освіти молоді і спорту Валківської районної державної адміністрації Харківської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" про визнання недійсними додаткових угод №№1-5, а в частині відмови у позовних вимогах про стягнення необґрунтовано отриманих коштів у розмірі 119   770,40 постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №   922/2030/20 залишити без змін.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" від 04.02.2021 № 21/04-152 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №   922/2030/20 задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №   922/2030/20 скасувати в частині визнання недійсними Додаткових угод від 20.06.2018 №1, від 21.06.2018 №2, від 09.07.2018 №3, від 04.10.2018 №4, від 05.10.2018 №5 до Договору про закупівлю товарів від 05.06.2018 №0506/1х, укладених між Відділом освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна". Прийняти в скасованій частині нове рішення. 

3. У позовних вимогах Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Валківської районної державної адміністрації Харківської області до Відділу освіти молоді і спорту Валківської районної державної адміністрації Харківської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" про визнання недійсними додаткових угод від 20.06.2018 №1, від 21.06.2018 №2, від 09.07.2018 №3, від 04.10.2018 №4, від 05.10.2018 №5 до договору про закупівлю товарів від 05.06.2018 №0506/1х, укладених між Відділом освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" відмовити.

4. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №   922/2030/20 в частині відмови у позовних вимогах про стягнення необґрунтовано отриманих коштів у розмірі 119   770,40 залишити без змін.

5. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            В.   В. Білоус

Судді                                                                                                        О. О. Банасько

                                                                                                     В. Я. Погребняк