СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р.                                                                       Справа №905/1645/20  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Склярук О.І., 
при секретарі Супрунова І.А.,
за участю представників у режимі відеоконференції:
позивача – Фетіщенко Є.М., посвідчення №58 від 15.05.2012 року, виписка №84170010154 від 19.03.2021 року;
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – не з`явився;
відповідача – Кох Ю.І., посвідчення №57 від 16.05.2019 року, виписка №849170010154 від 19.03.2021 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача – Департаменту економіки Донецької обласної державної адміністрації, м.Краматорськ, Донецька область, (вх.№1092Д/1-40) на рішення Господарського суду Донецької області від 15.03.2021 року у справі №905/1645/20,
за позовом Департаменту економіки Донецької обласної державної адміністрації, м.Краматорськ, Донецька область,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Волноваська районна державна адміністрація, м.Волноваха,
до фізичної особи-підприємця Кривої Олександри Михайлівни, смт. Балаклійське, Донецька область,
про стягнення 500000,00 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року Департамент економіки Донецької обласної держаної адміністрації, м. Краматорськ Донецької області звернувся до Господарського суду Донецької області із позовом до фізичної особи-підприємця Кривої Олександри Михайлівни про стягнення коштів фінансової підтримки у розмірі 500000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем угоди про фінансову підтримку суб`єкта малого підприємництва на реалізацію проекту №135 від 07.06.2018 року.
Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст. 4, 20, 29, 129, 162, 164, 171, 247, 249, 252 Господарського процесуального кодексу України.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.03.2021 року у справі №905/1645/20 (повний текст рішення складено 16.03.2021 року, суддя Чернова О.В.) у позові відмовлено.
Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 15.03.2021 року та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що 08.02.2021 року у судовому засіданні під час розгляду справи №905/1645/20 по суті суд всупереч ухвали від 22.12.2020року  та нормам процесуального законодавства дозволив представнику відповідача долучити до матеріалів справи сертифікат Донецької торго-промислової палати №1400-20-1839 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 18.11.2020 року як доказ.
На думку апелянта, суд надав перевагу одній із сторін - відповідачу, сприяв у долучені доказів, тим самим порушив основний із принципів - змагальності сторін, передбачений статтям 2, 13 Господарського процесуального кодексу України відносно рівності учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, а також ризику настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Скаржник звертає увагу, що ФОП Крива О.М. дію обставин непереборної сили передбачала, про що безпосередньо зазначала у бізнес-плані проекту, вказуючи на підприємницькі ризики, пов`язані з політичною нестабільністю – загостренням політичної ситуації у Волноваському районі і запевняла, що понести будь-які втрати не передбачає, оскільки є можливість швидкого переміщення виробництва.
Апелянта вказує, що у сертифікаті засвідчено неможливість виконання лише окремого одного зобов`язання, а також що відповідач такий сертифікат не надавав до прийняття конкурсною комісією рішення про повернення фінансової підтримки.
Скаржник наполягає на тому, що суд не надав оцінку доказам, представленим позивачем у додатках на підтвердження невиконання відповідачем умов (пунктів) угоди.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача на рішення Господарського суду Донецької області від 15.03.2021 року у справі №905/1645/20; встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду відзиви, заяви, клопотання та документи в обґрунтування своєї позиції по справі; призначено справу до розгляду в судове засідання та роз`яснено шляхи реалізації права на участь у судовому засіданні.
28.04.2021 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4979), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Ухвалою суду від 12.05.2021 року з урахування ухвали суду від 07.06.2021 року з метою забезпечення прав учасників справи на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спору у даній справі, дотримання основних засад господарського судочинства, зокрема, змагальності сторін, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на виникнення технічних проблем, що унеможливили участь відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відкладено розгляд справи на іншу дату, а саме на 30.06.2021 року.
Зазначені ухвали суду були направлені учасникам справи рекомендованими листами за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана ними, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи. Однак, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання не з`явилася, про причини не з`явлення суд не повідомила.
Частина 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначає, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Донецькою обласною державною адміністрацією, обласною військово-цивільною адміністрацією розроблено Регіональну програму розвитку малого і середнього підприємництва в Донецької області на 2017-2018 роки, яку затверджено розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації №266 від 27.03.2017 року.
Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації 05.05.2017 року №466 затверджено Порядок використання коштів обласного бюджету, передбачених на надання фінансової підтримки суб`єктам малого підприємництва на реалізацію проектів.
Порядок розроблений на підставі Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» та в рамках Регіональної програми розвитку малого і середнього підприємництва в Донецькій області на 2017-2018 роки, затвердженої розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27.03.2017 року №266 (зі змінами).
Згідно з п.2 Розділу І Порядку фінансова підтримка суб`єктам малого підприємництва на реалізацію проектів надається на конкурсних засадах суб`єктам малого підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною 3 статті 55 Господарського кодексу України. Метою фінансової підтримки є сприяння розвитку малого підприємництва шляхом спрощення доступу до фінансових ресурсів. 
Головним розпорядником коштів обласного бюджету та відповідальним виконавцем заходу Програми з надання фінансової підтримки є департамент економіки облдержадміністрації (п.3 Розділу I Порядку).
За умовами п.3 Розділу II Порядку фінансова підтримка надається в межах асигнувань, передбачених в обласному бюджеті на відповідний бюджетний рік за рахунок коштів обласного бюджету та коштів бюджетів міст обласного значення, районів, об`єднаних територіальних громад, перерахованих до обласного бюджету у вигляді субвенції на умовах співфінансування.
Умовами цього Порядку встановлено, що для організації та проведення конкурсного відбору проектів суб`єктів малого підприємництва, яким буде надаватись фінансова підтримка, в рамках програми, створюється конкурсна комісія з відбору проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва, склад якої затверджується розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації (п.1 Розділу III Порядку).
Рішення конкурсної комісії приймаються на її засіданнях за участі не менше половини від загального складу комісії відкритим голосуванням простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів конкурсної комісії. У разі рівного розподілу голосів голос головуючого на засіданні конкурсної комісії є вирішальним. Рішення конкурсної комісії оформлюється протоколом засідання конкурсної комісії в день проведення конкурсного відбору, який підписується всіма присутніми на засіданні членами конкурсної комісії та затверджується головою конкурсної комісії  (пункт 15 Розділу III Порядку).
Протягом 10 календарних днів з дня проведення конкурсного відбору органи місцевого самоврядування (або уповноважені ними органи або особи) направляють секретарю конкурсної комісії гарантійні листи про підтвердження спів фінансування проектів, визнаних переможцями конкурсного відбору, за рахунок відповідних місцевих бюджетів (п.17 Розділу III Порядку).
Згідно з п.2 Розділу II Порядку (зі змінами) обов`язковою умовою надання фінансової підтримки є: 1) співфінансування у розмірі не менше 25% суб`єктом малого підприємництва витрат на реалізацію проекту; 2) передбачення умовами проекту створення нових робочих місць за умови збереження наявного персоналу.
Згідно із положеннями Порядку на Головного розпорядника (департамент економіки облдержадміністрації) покладаються повноваження щодо укладання угод про фінансову підтримку (пункт 5 Розділу IV), перерахування коштів фінансової підтримки на розрахунковий рахунок переможця конкурсного відбору (пункти 7, 9 Розділу IV), здійснення постійного контролю за цільовим використанням бюджетних коштів шляхом моніторингу етапів реалізації переможцями конкурсного відбору проектів (пункт 1 Розділу V), внесення на розгляд конкурсної комісії питання щодо припинення надання переможцю конкурсного відбору фінансової підтримки у разі невиконання ним зобов`язань за договором або призупинення реалізації проекту (пункт 4 Розділу V), повідомлення отримувача про припинення надання фінансової підтримки та необхідність повернення бюджетних коштів після прийняття відповідного рішення конкурсною комісією (пункт 5 Розділу V), у разі, якщо отримувач не повернув бюджетні кошти в терміни, встановлені пунктами 3 та (або) 5 розділу V цього Порядку, бюджетні кошти стягуються Головним розпорядником в порядку, передбаченому законодавством (п. 6 Розділу V).
Відповідно до п.7 Розділу V Порядку у разі виникнення спірних та інших питань щодо надання фінансової підтримки чи незгоди суб`єкта малого підприємництва з рішенням комісії, він має право, зокрема, протягом п`яти робочих днів з дня отримання протокольного рішення звернутись до голови конкурсної комісії з обґрунтованою пропозицією переглянути прийняте рішення щодо нього.   
Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації №472 від 05.05.2017 року створена конкурсна комісія з відбору проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва. У подальшому вносилися зміни до складу комісії. Крім того, до вказаного розпорядження вносилися зміни розпорядженнями №490 від 15.05.2017 року, №1386/5-17 від 31.10.2017 року, №308/5-18 від 06.03.2018 року, №573/5-18 від 07.05.2018 року та №1251/5-18 від 12.10.2018 року.
Так, фізична особа-підприємець Крива Олександра Михайлівна представила на розгляд конкурсної комісії бізнес-план «Виготовлення енергодров», головною метою якого є виготовлення паливних дерев`яних брикетів для опалення будівель та осель у с.Гранітному, створення та організація робочих місць для внутрішньо переміщених осіб та селян с.Гранітне, зокрема, 5 робочих місць. Загальна вартість проекту складає 682662,12 грн. Заявлена сума до фінансування 500000,00 грн. Місцем реалізації проекту визначено - с.Гранітне, вул. Богдана Хмельницького 22А.
У відповідності до Протоколу засідання конкурсної комісії з відбору проектів малого і середнього підприємництва від 15-16.05.2018 року №7 ФОП Крива О.М. визнана можливим переможцем конкурсного відбору щодо фінансової підтримки на реалізацію проектів, в якому зазначено, що після отримання гарантійних листів щодо співпрацювання від органів місцевого самоврядування будуть визначені остаточні переможці.
Листом №02-1324-21/01 від 24.05.2018 року Волноваська районна державна адміністрація Донецької області гарантувала Департаменту економіки облдержадміністрації співфінансування проекту малого підприємництва Кривої О.М. в сумі 150000,00 грн. 
07.06.2018 року між Департаментом економіки Донецької обласної державної адміністрації (головний розпорядник) та фізичною особою-підприємцем Кривою Олександрою Михайлівною (отримувач) укладено Угоду про фінансову підтримку суб`єкта малого підприємництва на реалізацію проекту №135 (далі – угода), за умовами п.1.2. та п.1.3. якої головний розпорядник зобов`язався надати отримувачу фінансову підтримку на реалізацію проекту «Виготовлення енергодров» (далі – проект). Отримувач зобов`язався прийняти фінансову підтримку і використовувати її на реалізацію проекту протягом одного року від дня отримання фінансової підтримки, відповідно до бізнес-плану, наданого до конкурсної комісії з відбору проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва (далі – конкурсна комісія), умов цієї угоди та календарного плану реалізації проекту, який є невід`ємною частиною цієї угоди (додаток 1). Днем отримання фінансової підтримки вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок отримувача. 
Відповідно до п.1.4. угоди отримувач зобов`язався забезпечити співфінансування витрат на реалізацію проекту у розмірі не менше 25% загальної вартості проекту (166,7 тис. грн. у вигляді вкладу у придбання рубильної машини).
Згідно з п.2.1. угоди фінансова підтримка надається отримувачу на безоплатній та безповоротній основі у розмірі 500000,00 грн. Фінансова підтримка надається в межах асигнувань, передбачених в обласному бюджеті на 2018 рік, за рахунок коштів обласного бюджету та коштів бюджету Волноваського району, перерахованих до обласного бюджету у вигляді субвенції на умовах співфінансування (70% загальної суми фінансової підтримки – кошти обласного бюджету у сумі 350,0 тис. грн., 30% - кошти бюджету Волноваського району у сумі 150,0 тис. грн.) (п.2.2. угоди).
Розділом 3 угоди визначені права та обов`язки сторін.
Так, п.3.4. угоди встановлено, що отримувач зобов`язується:
- забезпечити реалізацію проекту відповідно до бізнес-плану, наданого до конкурсної комісії, та використовувати суму фінансової підтримки у терміни та на умовах, визначених цією угодою (п.3.4.1.);
- створити протягом реалізації проекту 5 робочих місць та прийняти протягом реалізації проекту на роботу 5 осіб згідно з чинним трудовим законодавством України. Забезпечити відповідні умови праці, передбачені нормативно-правовими актами (п.3.4.2.);
- забезпечити співфінансування витрат на реалізацію проекту та надати головному розпоряднику копії документів, що підтверджують здійснення співфінансування, не пізніше ніж у двомісячний строк після дня перерахування отримувачу коштів фінансової підтримки (п.3.4.5.);
- забезпечити головному розпоряднику доступ до всієї документації та оригіналів фінансових документів, що стосуються реалізації проекту та використання фінансової підтримки, а також умови для здійснення контролю за використанням коштів фінансової підтримки, доступ до приміщення (приміщень), де здійснюється господарська діяльність (реалізація проекту) (п.3.4.6.); 
- не пізніше ніж у двомісячний строк після дня перерахування отримувачу головним розпорядником коштів, подати головному розпоряднику та органу місцевого самоврядування за місцем фактичного провадження отримувачем господарської діяльності/реалізації проекту, звіт про цільове використання бюджетних коштів з наданням копій підтверджувальних документів (у тому числі виписки банківської установи про рух коштів відносно витрат) за формою, що додається до цієї угоди (додаток 2) (п.3.4.8.);
- впродовж терміну використання коштів фінансової підтримки та двох років після його закінчення, щоквартально до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом, надавати головному розпоряднику та органу місцевого самоврядування (або уповноваженому ним органу або особі) за місцем провадження господарської діяльності/реалізації проекту звіт про результати реалізації проекту (додаток 3) та звіт про цільове використання бюджетних коштів з наданням копій підтверджуючих документів (тільки впродовж терміну використання коштів фінансової підтримки) (п.3.4.9.); 
- два рази на місяць (до 15 та 30 числа) спрямовувати головному розпоряднику на електронну адресу інформацію про стан реалізації проекту (з наданням фотоматеріалів) (п.3.4.10.). 
Відповідно до п.4.3. угоди у разі невиконання отримувачем зобов`язань з реалізації проекту відповідно до наданого до конкурсної комісії бізнес-плану або призупинення отримувачем реалізації проекту питання щодо припинення надання отримувачу фінансової підтримки вноситься головним розпорядником на розгляд конкурсної комісії. 
У разі визнання конкурсною комісією порушення умов, цілей і порядку реалізації проекту і використання фінансової підтримки та прийняття рішення про припинення надання фінансової підтримки та повернення отримувачем бюджетних коштів головному розпоряднику, головний розпорядник повідомляє отримувача про припинення надання фінансової підтримки та необхідність повернення бюджетних коштів шляхом направлення отримувачу відповідного листа та копії рішення конкурсної комісії про повернення коштів із зазначенням терміну повернення суми. 
Отримувач зобов`язаний повернути бюджетні кошти за реквізитами та в обсягах по відповідних місцевих бюджетах, зазначених у рішенні про повернення коштів, в термін не більше двадцяти календарних днів з дня одержання відповідного листа головного розпорядника (п.4.4. угоди).
За приписами п.4.8. угоди жодна сторона не несе відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань по цій угоді, якщо це невиконання чи неналежне виконання зумовлені дією обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Належним доказом наявності зазначених обставин та їх тривалості, а також як підстава для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань буде сертифікат Торгово-промислової палати України або її регіональних представництв.
Угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до 08.06.2021 року, але у будь-якому разі до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цією угодою.  
Дана угода підписана сторонами у вставленому чинним законодавством порядку.
Також, між сторонами узгоджено та підписано «Календарний план реалізації проекту «Виготовлення енергодров», що є додатком 1 до угоди №135 від 07.06.2018 року, якою визначено закупівлю лінії виробництва паливних брикетів: ударно-механічний прес у кількості 1 одиниці вартістю 270000,00 грн., аеродинамічна сушарка у кількості 1 одиниці за вартістю 180000,00 грн. та подрібнювач деревини (щепоріз) у кількості 1 одиниці вартістю 50000,00 грн., що разом складає 500000,00 грн. Термін реалізації заходу: червень – грудень 2018 року.
На виконання умов угоди, позивачем здійснено перерахування на користь відповідача фінансової підтримки у розмірі 500000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №90 від 05.07.2018 року на суму 350000,00 грн. та №76 від 05.07.2018 року на суму 150000,00 грн., належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.
05.10.2018 року відповідач надав звіт про цільове використання бюджетних коштів за звітній період: третій квартал, згідно якого закуплено подрібнювач деревини (щепоріз) фактичною вартістю 53813,00 грн., вал карданний вартістю 6600,00 грн., підтвердженням чого є договір поставки №0908182 від 09.08.2018 року, рахунок-фактура №СФ-000214 від 09.08.2018 року на суму 60413,00 грн., платіжне доручення б/н від 13.08.2018 року на суму 5700,00 грн. та платіжне доручення б/н від 10.09.2018 року на суму 54713,00 грн.
05.01.2019 року відповідач надав звіт про цільове використання бюджетних коштів за звітній період: четвертий квартал, згідно якого здійснено закупівлю преса ударно-механічного вартістю 233000,00 грн. та сушарки аеродинамічної двухконтурної вартістю 207000,00 грн., підтвердженням чого є договір поставки №10-2018 від 05.10.2018 року, рахунок-фактура №13 від 05.10.2018 року, видаткова накладна №9 від 21.11.2018 року, платіжні доручення №2618078206 від 09.10.2018 року на суму 93200,00 грн., №219813877806 від 19.11.2018 року на суму 39800,00 грн. та №220787273006 від 21.11.2018 року на суму 100000,00 грн.; договір від 12.12.2018 року, видаткова накладна б/н від 17.12.2018 року, платіжне доручення б/н від 27.12.2018 року на суму 100000,00 грн. 
Листом б/н від 07.04.2019 року відповідач звернувся до позивача з проханням надати дозвіл на зміну місця здійснення проекту до с.Покровське та відстрочення строку введення лінії до експлуатації у зв`язку з відсутністю у с.Гранітне приміщення з потужністю електромережі 80 кВт/г , необхідного для реалізації проекту та неможливість доставки ударно-механічного пресу до с.Гранітне внаслідок ведення бойових дій та не допуск військовими машин до села.
16.07.2019 року комісією позивача здійснено обстеження стану реалізації проекту суб`єкта малого підприємництва – ФОП Кривої О.М., за результатами якого складено протокол, яким встановлено, що на момент обстеження ФОП Крива О.М. знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , обладнання придбано за кошти фінансової підтримки, знаходиться у приміщенні, але лінія не зібрана, не встановлена та не працює. Департаментом економіки Доноблдержадміністрації рекомендовано відповідачу якнайшвидше підтвердити власний внесок за проектом, працевлаштувати 5 осіб та запустити виробництво.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2019 року відповідачем придбано рубильну машину для рубки щіпи МРБЗ МЕКС у кількості 1 шт. вартістю 85125,00 грн., що підтверджується договором від 24.06.2019 року, рахунком на оплату від 25.06.2019 року на суму 85125,00 грн., а також платіжними дорученнями б/н від 17.01.2020 року та від 24.01.2020 року.
31.07.2019 року на засідання Координаційної ради з питань розвитку підприємництва Волноваської райдержадміністрації вирішено в термін до 31.12.2019 року створити робочі місця та запустити виробництво, яке було передбачено бізнес-планом проекту та угодою про фінансову підтримку, що підтверджується протоколом №1 від 31.07.2019 року. Крім того, на засіданні вирішено, зокрема, надати відповідачу можливість у термін до 31.12.2019 року створити робочі місця та запустити виробництво, яке було передбачено бізнес-планом проекту та угодою про фінансову підтримку.
05.08.2019 року відповідачем працевлаштована одна особа, що підтверджується повідомленням про прийняття працівника на роботу.
У матеріалах справи наявний звіт про цільове використання бюджетних коштів від 13.10.2019 року, згідно якого відповідачем здійснено доплату за сушарку аеродинамічну у розмірі 107000,00 грн., що підтверджується накладною №4 від 10.04.2019 року та випискою з рахунку відповідача.
У подальшому, 15.11.2019 року конкурсною комісією з відбору проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва прийнято рішення про повернення відповідачем коштів фінансової підтримки, яке оформлено протоколом №1 від 15.11.2019 року.
Листом №6/1599/40-19/03-2 від 05.12.2019 року позивач повідомив відповідача про необхідність повернення коштів фінансової підтримки у зв`язку з прийняттям рішення, оформленого протоколом №1 від 15.11.2019 року. Зазначений лист отримано відповідачем – 11.12.2019 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення №8431305512796.
Позивач вказував, що з боку відповідача має місце неналежне виконання угоди про фінансову підтримку суб`єкта малого підприємництва на реалізацію проекту №135 від 07.06.2018 року, а саме: 
- не забезпечення реалізації проекту відповідно до бізнес-плану; 
- самостійна зміна місця реалізації проекту, 
- невикористання суми фінансової підтримки у терміни та на умовах, визначених угодою;
- не створення 5 робочих місць та неприйняття на роботу 5 осіб згідно з чинним трудовим законодавством України протягом реалізації проекту;
- незабезпечення співфінансування витрат на реалізацію проекту у розмірі не менше 25% загальної вартості проекту;
- не подання до Департаменту економіки Донецької обласної держаної адміністрації та органу місцевого самоврядування за місцем фактичного провадження господарської діяльності/реалізації проекту звіту про цільове використання бюджетних коштів з наданням копій підтверджувальних документів у двомісячний строк після дня перерахування коштів фінансової підтримки;
- порушення строку подання до Департаменту економіки Донецької обласної держаної адміністрації та органу місцевого самоврядування за місцем фактичного провадження господарської діяльності/реалізації проекту щоквартальних звітів про результати реалізації проекту та звітів про цільове використання бюджетних коштів;
- не забезпечення подання звітності за формою, встановленою у додатку 3 до угоди;
- незабезпечення спрямування два рази на місяць до 15 та 30 числа на електронну адресу Департаменту економіки Донецької обласної держаної адміністрації інформації (фотоматеріалів) про стан реалізації проекту;
- не забезпечення доступу до всієї документації та оригіналів фінансових документів, що стосуються реалізації проекту;
- не повернення за вимогою фінансової підтримки згідно умов угоди.
Сутність розглядуваного спору полягає у примусовому спонуканні відповідача до повернення коштів фінансової допомоги за угодою №135 від 07.06.2018 року внаслідок неналежного виконання останнім її умов. 
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про місцеві державні адміністрації», Законом України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні», Регіональною програмою розвитку малого і середнього підприємництва в Донецькій області на 2017-2018 роки, Положенням про Департамент економіки Донецької обласної державної адміністрації №515 від 01.10.2015 року (що діяло на момент виникнення спірних правовідносин), Порядком використання коштів обласного бюджету, передбачених на надання фінансової підтримки суб`єктам малого підприємництва на реалізацію проектів, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації 05.05.2017 року №466.
У відповідності до ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст.205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 ст.626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, укладена між позивачем та відповідачем угода про фінансову підтримку суб`єкта малого підприємництва на реалізацію проекту №135 від 07.06.2018 року є належною підставою для виникнення у останнього зобов`язань, визначених її умовами.
Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.
Так, відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач належним чином виконав умови угоди №135 від 07.06.2018 року щодо перерахування відповідачу фінансової підтримки у розмірі 500000,00 грн. у свою чергу відповідач, згідно умов п.3.4. угоди, взяв на себе зобов`язання забезпечити реалізацію проекту відповідно до бізнес-плану, наданого до конкурсної комісії, та використовувати суму фінансової підтримки у терміни та на умовах, визначених цією угодою. 
Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивач посилається на невиконання відповідачем обов`язку з повернення коштів фінансової підтримки за угодою №135 від 07.06.2018 року, покладеного на нього рішенням конкурсної комісії, оформленого протоколом №12 від 15.11.2019 року внаслідок невиконання останнім покладених на нього обов`язків, що є порушенням умов п.3.4. угоди. 
Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
За приписами ст.611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання визнається його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання, при цьому, стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки такого порушення, які встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст.617 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. 
Зазначене кореспондується з нормами ст. 218 Господарського кодексу України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» передбачено, що засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати.
Відповідно до п.3.3. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України 18.12.2014 року №44(5) (далі Регламент) сертифікат - документ установленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.
Згідно з п.4.2. Регламенту ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, крім засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за: умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України; умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України; умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.
Пунктом 6.1. Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.
Відповідно до п.6.2. Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Згідно з п.6.12 Регламенту сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), після його внесення до Реєстру сертифікатів і підготовки тексту, роздруковується на бланку Торгово-промислової палати України / регіональної ТПП, що проводить засвідчення форс-мажорних обставин, і підписується уповноваженою особою, яка прийняла рішення про засвідчення форс-мажорних обставин, і відповідно першим віце-президентом або віце-президентом ТПП України/президентом, першим віце-президентом або віце-президентом регіональної ТПП. На сертифікаті ставиться печатка ТПП України/регіональної ТПП.
Настання форс-мажорних обставин є підставою для звільнення винної особи від відповідальності за невиконання (порушення) свого зобов`язання за договором. 
Водночас, настання форс-мажорних обставин має бути належним чином засвідчене (підтверджене), відповідно до положень чинного законодавства України та умов договору.
Зазначаючи про порушення відповідачем умов п.1.4., пп. 3.4.1., 3.4.2., 3.4.5., 3.4.6., 3.4.8., 3.4.9., 3.4.10. п.3.4. угоди №135 від 07.06.2018 року щодо строків виконання взятих на себе зобов`язань, не працевлаштування п`ятьох осіб з вересня 2018 по червень 2019, позивач вказує про відсутність доказів неможливості виконання відповідачем зобов`язань через обставини непереборної сили.
У матеріалах справи міститься сертифікат Донецької Торгово-промислової Палати №1400-20-1839 від 18.11.2020 року, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): акти тероризму на території с.Гранітне Донецької області за період з 01.08.2018 року по 07.12.2019 року, що спричинило неможливість виконання зобов`язань за угодою про фінансову підтримку суб`єкта малого підприємництва на реалізацію проекту №135 від 07.06.2018 року, а саме: реалізацію проекту «Виготовлення енергодров» відповідно до бізнес-плану, а саме розміщення виробництва у с.Гранітне.
Місцевий господарський суд встановив, що невиконання відповідачем зобов`язання сталось внаслідок обставин непереборної сили у період з серпня 2018 по грудень 2019, які полягають в акті тероризму на території с.Гранітне, тобто через обставини за які відповідач не відповідає.
Посилання апелянта на те, що в сертифікаті Донецької Торгово-промислової Палати №1400-20-1839 від 18.11.2020 року, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) лише про неможливість виконання одного зобов`язання, а саме розміщення виробництва у с.Гранітне, проте щодо інших обов`язків відповідача таке засвідчення відсутнє, не заслуговує уваги. Так, розміщення виробництва є початковою та основною стадією реалізації проекту, тому неможливість виконання цього обов`язку зумовлює неможливість подальшої реалізації проекту в частині похідних зобов`язань, зокрема, таких як створення робочих місць та працевлаштування робітників. 
Колегія суддів звертає увагу, що станом як на час розгляду справи №905/1645/20 у Господарському суді Донецької області так і на момент апеляційного провадження сертифікат Торгово-промислової палати №1400-20-11839 від 18.11.2020 року був та є чинним, рішення суду про скасування зазначеного сертифікату – відсутнє. Отже доводи апелянта стосовно зазначеного сертифікату є безпідставними, оскільки визначення чинності сертифікату не є предметом розгляду даної справи.
До того ж колегія суддів відхиляє посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у залученні сертифікату ТПП та документів у обґрунтування відповідачем своїх заперечень до матеріалів справи.
Матеріали справи свідчать, що 26.10.2020 року на адресу Господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив б/н від 23.10.2020 року, в якому відповідач заперечив проти позовних вимог, зазначивши про наявність форс-мажорних обставин.
03.12.2020 року на електронну пошту Господарського суду Донецької області від відповідача надійшли заперечення б/н б/д, в яких відповідач зазначив про неможливість повного виконання зобов`язань за угодою N9135 від 07.06.2018 року у строки, передбачені угодою через настання форс-мажорних обставин, що полягають в актах тероризму на території місця реалізації проекту с.Гранітне Донецької області, що підтверджується сертифікатом №1400-20-11839 від 18.11.2020 року, в якому зазначено період дії форс-мажорних обставин з 01.08.2018 року по 07.12.2019 року. 07.12.2020 року в судовому засіданні представником відповідача було надано суду оригінал сертифікату.  
Фактично відповідачем такий доказ як сертифікат ТПП надано до суду в межах підготовчого провадження, тому їх прийняття відповідає положенням ст.177 Господарського процесуального кодексу України.   
15.02.2021 року до суду від відповідача надійшло клопотання №15/02-1 від 15.02.2021 року про продовження строку прийняття письмових доказів, в якому останній просив суд продовжити строк прийняття письмових доказів, які підтверджують заперечення відповідача проти позовних вимог оскільки ухвалою суду від 22.12.2020 року залишені поза увагою внаслідок відсутності доказів направлення цих доказів іншим учасникам справи та надав докази отримання доказів позивачем та третьою особою.
Принцип змагальності (ст.13 ГПК України) і принцип рівності сторін (ст.7 ГПК України), які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про прийняття наданих відповідачем доказів, оскільки це відповідає принципам судочинства та умовам «справедливого балансу» між сторонами.
15.11.2019 року конкурсною комісією з відбору проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва прийнято рішення про повернення відповідачем коштів фінансової підтримки у розмірі 500000,00 грн., оформлене протоколом №12.
Розглядаючи питання щодо реалізації відповідачем проекту, комісією встановлено, що за бюджетні кошти придбане все заплановане обладнання, однак воно не встановлене, виробництво не розпочато. Також у протоколі зазначено, що власний внесок не підтверджено (не придбана рубильна машина), працевлаштований один працівник замість п`ятьох, запланованих проектом, виробнича лінія не зібрана, не встановлена та не працює.
При цьому, з вказаного протоколу вбачається, що відповідач просив комісію дозволити відтермінувати реалізацію проекту до 31.12.2019 року, внести зміни до календарного плану стосовно ціни на прес, сушарки та подрібнювача, погодити зміну власного внеску з придбання рубильної машини з наданням підтверджуючих документів до 31.12.2019 року, продовжити строк реалізації проекту в частині створення 5 робочих місць та працевлаштування 5 осіб до 31.12.2019 року.
Однак щодо вказаного прохання відповідача відсутні будь-які висновки та зауваження, немає жодних аргументів щодо відхилення пропозицій ФОП Кривої О.М. 
Не містить протокол й належного обґрунтування свого рішення в частині зобов`язання відповідача повернути кошти фінансової допомоги, в той час, як протоколом засідання Координаційної ради з питань розвитку підприємництва Волноваської райдержадміністрації №1 від 31.07.2019 року вирішено, зокрема, надати відповідачу можливість в термін до 31.12.2019 року створити робочі місця та запустити виробництво, яке було передбачено бізнес-планом проекту та угодою про фінансову підтримку.
Отже відповідач мав законні сподівання на продовження строку до 31.12.2019 року та можливість реалізації проекту у вказаних період. 
Колегія суддів відзначає, що в матеріалах справи наявні в матеріалах справи докази фактичного виконання відповідачем умов угоди №135 від 07.06.2018 року. 
Так, станом на момент прийняття рішення конкурсної комісії про повернення коштів фінансової підтримки, відповідачем запущено виробництво паливних брикетів, що вбачається з наявних у справі договорів поставки від 01.09.2019 року, від 14.09.2019 року від 01.12.2019 року, укладених відповідачем з третіми особами, предметом яких є поставка дерев`яних брикетів. Крім того, в підтвердження цього факту також свідчать довідка Гранітненської сільської ради №1608 від 09.10.2020 року, довідка Чермалицької сільської ради Волноваського району Донецької області №965, довідка Покровської сільської ради №768 від 23.10.2020 року, в яких зазначено про виготовлення та забезпечення відповідачем населення сіл паливними брикетами з серпня 2019 по теперішній час.
На момент розгляду питання про повернення відповідачем коштів фінансової підтримки у розмірі 500000,00 грн., вказані обставини не прийняті комісією до уваги. Таким чином, прийняття 15.11.2019 року рішення про повернення відповідачем коштів фінансової підтримки у розмірі 500000,00 грн., оформлене протоколом №12, є передчасним, тому не може бути підставною для повернення коштів.
Щодо виконання відповідачем умов п.1.4. угоди, згідно якого остання зобов`язалась забезпечити співфінансування витрат на реалізацію проекту у вигляді вкладу у придбання рубильної машини, матеріали справи містять належні докази придбання відповідачем зазначеного обладнання та отримання додаткових послуг для реалізації проекту у загальному розмірі 173363,00 грн., що підтверджується: договором від 24.06.2019 року, рахунком на оплату від 25.06.2019 року на суму 85125,00 грн., а також платіжними дорученнями б/н від 17.01.2020 року та від 24.01.2020 року; договором про надання послуг від 10.04.2019 року, актом надання послуг від 10.04.2019 року на суму 11000,00 грн.; актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000040 від 15.06.2020 року на суму 11200,00 грн., рахунком фактурою №СФ-0000041 від 15.06.2020 року на суму 11200,00 грн.; договором від 12.09.2019 року на покупку металевих воріт, накладною №13 від 25.09.2019 року на суму 24200,00 грн., квитанцією від 01.07.2020 року на суму 11088,00 грн.; договором від 24.10.2019 року, договором від 16.10.2019 року, товарно-транспортними накладними.
Крім того, станом на момент розгляду справи відповідачем працевлаштовані 5 осіб, що підтверджується повідомленнями про прийняття працівника на роботу, наявними в матеріалах справи.             
Стаття 43 Конституції України закріплює право кожного на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.
Основні засади державної політики у сфері розвитку малого і середнього підприємництва в Україні визначені Законом України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні».
Стаття 3 Закону визначає, що метою державної політики у сфері розвитку малого і середнього підприємництва в Україні, зокрема, є забезпечення зайнятості населення шляхом підтримки підприємницької ініціативи громадян.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері розвитку малого і середнього підприємництва належать розроблення проектів регіональних та місцевих програм розвитку малого і середнього підприємництва, забезпечення їх виконання з урахуванням загальнодержавних пріоритетів, національних і регіональних соціально-економічних, екологічних, культурних та інших особливостей, здійснення моніторингу виконання таких програм.
Головною метою Регіональної програми розвитку малого і середнього підприємництва в Донецької області на 2017-2018 роки, затверджена розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації №266 від 27.03.2017 року є створення сприятливих умов для розвитку малого і середнього підприємництва, забезпечення зайнятості населення, підвищення конкурентоспроможності продукції малих і середніх підприємств.  
Отже, враховуючи здійснення відповідачем виробництва паливних брикетів, їх виготовлення та реалізація населенню, створення робочих місць та працевлаштування осіб, з кола жителів Донецької області, соціальний ефект, який полягає у зменшені рівня безробіття й зниженні соціальної напруженості у Донецькому регіоні, створені сприятливого середовища для розвитку конкуренції фактично досягнуто, що свідчить про реалізацію проекту, узгодженого угодою №135 від 07.06.2018 року.     
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної  інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наявними в матеріалах справи документами.
З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства, фактичним обставинам справи, рішення відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Донецької області від 15.03.2021 року у справі №905/1645/20 без змін.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту економіки Донецької обласної державної адміністрації залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 15.03.2021 року у справі №905/1645/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08 липня 2021 року. 

Головуючий суддя                                                                    В.С. Хачатрян

Суддя                                                                                           О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук