ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 липня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/3564/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Лавриненко Л.В.
суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А. 

секретар судового засідання – Мамчич Р.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, смт. Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська область 
на рішення         Господарського суду Одеської області від 19.04.2021 р. 
по справі № 916/3564/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, смт. Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, с. Котловина, Ренійський р-н, Одеська область 
про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 612   533,18 грн. 

суддя суду першої інстанції: Петров В.С.
місце ухвалення рішення: 19.04.2021 р., м. Одеса, пр. - т. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області, 

за участю представників сторін:
від Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область: Гудов Р.Л.

          Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, смт. Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська область на рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2021 р.
          Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

          В грудні 2020 р. Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, смт. Чабани, Києво-Святошинський р-н, Київська область звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, с. Котловина, Ренійський р-н, Одеська область про стягнення заборгованості за договором поставки від 24.01.2020 р. № 14-13 в сумі 612  533,18 грн., з яких:
          - 433  730, 79 грн. – основний борг;
          - 8  647,62 грн. – пеня;
          - 34 698,46 грн. – 48 % річних;
          - 4  337,31 грн. – інфляційні втрати;
          - 131  119 грн. – 30 % штрафу.
          В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе за договором поставки від 24.01.2020 р. № 14-13 зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.
          Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.04.2021 р. у справі № 916/3564/20 Товариству з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, з тих підстав, що відповідно до додатку  від 01.07.2020 р. № 4 до договору поставки від 24.01.2020 р. № 14-13, укладеного між позивачем та відповідачем, строк виконання зобов`язання щодо оплати вартості поставленого товару встановлено до 29.09.2021 р.
          Тобто, як зазначив суд першої інстанції, на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості, строк виконання грошового зобов`язання ще не настав.
          Не погодившись з наведеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область оскаржило його до Південно – західного апеляційного господарського суду.
          В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.
          Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область також зазначає, що додаток № 4 до договору поставки від 24.01.2020 р. № 14-13, на який послався суд першої інстанції, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, позивачем не укладався.
          При цьому, підписантом цього додатку з боку позивача зазначено громадянина ОСОБА_1 , який був працівником Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область до 24.11.2020 р. та наразі звільнений.
          Поряд з цим, громадянин Пожар А.І. не мав повноважень на укладання додатку на продовження строку кінцевого розрахунку за договором, не мав права на укладання договорів поставки та додатків до нього, які стосуються постачання продукції за договором поставки та передбачені довіреністю  від 14.01.2020 р. № 4/20 та зразки на укладання яких були 20.01.2020 р. затверджені генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» - Зубрицьким О.Т. 
          Перенесення строку сплати за договором поставки можливо лише за погодженням генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область, тому позивач наполягає на тому, що цей документ був складений без погодження з керівництвом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас».
          З огляду на викладене, позивач вважає, що додаток № 4 до договору поставки від 24.01.2020 р. № 14-13 не має юридичної сили та не створює правових наслідків для сторін договору.
          
          Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

          Як вбачається з матеріалів справи, 24.01.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, Одеська область (покупець) укладено договір поставки № 14-13.
          Відповідно до п. 1.1. договору в терміни, визначені договором, позивач зобов`язується передати у власність відповідача, продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а відповідач зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договором.
          Згідно з п. 2.2 договору ціна продукції, що поставляється за цим договором, вказується у додатках в національній валюті та визначається в залежності від виду товару (засоби захисту рослин (ЗЗР), насіння, міндобрива та мікродобрива). Для товару (ЗЗР, насіння та мікродобрив) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США або євро.
          За умовами п. 2.3. договору загальна сума договору визначається сукупністю додатків та/або накладних, що зазначені в п. 2.1., та які є невід`ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід`ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару).
          Відповідно до п. 3.1. договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до даного договору.
          За приписами п. 3.5. договору товар, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно накладних (без укладення інших письмових угод - додатків), має бути ним оплачений не пізніше 10 днів з моменту його отримання за відповідною накладною.
          Згідно з п. 6.4. договору підписання видаткових накладних, що виписані в період дії даного договору, засвідчує факт передачі разом з товаром усієї необхідної документації, що його стосується, в тому числі рахунків для оплати, сертифікату, інструкції щодо використання та застосування даного товару.
          Положеннями п. 7.1. договору визначено, що за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного договору.
          Відповідно до п. 7.2. договору крім відповідальності, встановленої п. 7.1 даного договору, покупець за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення. 
          За приписами п. 7.7. договору в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань, передбачених розділом 3 цього договору, покупець відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості, сорок вісім відсотків річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним додатком до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.
          Згідно з п. 7.8. договору в разі прострочення покупцем конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше, ніж на 5 днів, покупець сплачує додатково штраф у розмірі 30% від суми несвоєчасно сплаченого товару.
          Відповідно до п. 11.4. договору з моменту його укладення всі попередні домовленості (зокрема, протоколи намірів, листи, телеграми, факси, тощо) втрачають юридичну силу. Будь-які зміни або доповнення до договору дійсні лише у випадку, якщо вони викладені у письмовій формі та підписанні повноважними представниками обох сторін.
           08.05.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, Одеська область (покупець) укладено додаток № 2 договору поставки від 24.01.2020 р. № 14-13, в якому визначено найменування товару: соняшник ЛГ 5542 КЛ, круїзер (кількість - 80 міш., ціна за одиницю - 4805,42 грн., загальна сума без ПДВ - 384433,60 грн.) та соняшник ЛГ 5555 CLP круїзер (кількість - 30 міш., ціна за одиницю - 4960,47 грн., загальна сума без ПДВ - 148814,10 грн.). 
          Загальна ціна за даним додатком складає 639 897,24 грн. з ПДВ (20676,00 євро). 
          Оплата здійснюється в наступному порядку: покупець сплачує постачальнику 20% вартості товару до 31.03.2020 р., а остаточний розрахунок за отриманий товар покупець зобов`язується здійснити до 30.09.2020 р.
          Того ж дня, між сторонами договору поставки від 24.01.2020 р. № 14-13 укладено додаток № 3 до нього.
          Умовами цього додатку сторонами досягнута домовленість щодо поставки товару - соняшник ЛГ 5555 CLP круїзер (кількість - 55 міш., ціна за одиницю - 4637,86 грн., загальна сума без ПДВ - 255082,30 грн.), загальна ціна складає 306 098,76 грн. з ПДВ (10578,48 євро). 
          Оплата здійснюється в наступному порядку: покупець сплачує постачальнику 20% вартості товару до 12.05.2020 р., а остаточний розрахунок за отриманий товар покупець зобов`язується здійснити до 30.09.2020 р.
          На виконання умов договору поставки від 24.01.2020 р. № 14-13 Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область поставило Товариству  з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, Одеська область товар на суму 945 996 грн., що підтверджується видатковими накладеними: 
          - від 22.05.2020 р. № 2838 на суму 639 897,24 грн. (в т.ч. ПДВ 106 649,54 грн.);
          - від 22.05.2020 р. № 2839  на суму 306 098,76 грн. (в т.ч. ПДВ 51 016,46 грн.).
Товариство  з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, Одеська область здійснило часткову оплату за поставлений товар за договором від 24.01.2020 р. № 14-13 на загальну суму 512 265,21 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.
Залишок боргу складає 433 730, 79 грн.
У зв`язку з тим, що Товариство  з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, Одеська область не розрахувалось за поставлений товар у повному обсязі, Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.
 Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
          Відповідно до ст. ст.  11,  629 Цивільного кодексу України  договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
          Згідно з приписами статей  6,  627,  628  та  638 Цивільного кодексу України  сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
          Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
          Відповідно до ст. ст.  525,  526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
          Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. 
Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
          Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами ст. 663 Цивільного кодексу України  продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 664 наведеного Кодексу обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. 
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. 
Товариство  з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, Одеська область, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на те, що строк оплати заявленої позивачем до стягнення суми ще не настав.
На підтвердження своїх заперечень Товариство  з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, Одеська область зазначає, що 01.07.2020 р. між сторонами договору поставки від 24.01.2020 р. № 14-13 укладено додаток № 4 до договору.
За умовами п. 1 цього додатку остаточний розрахунок покупця за придбаний товар здійснюється згідно наступного графіку:
- до 20.10.2020 р. покупець сплачує 100 000 грн.;
- до 01.11.2020 р. покупець сплачує 200 000 грн.;
- до 29.09.2021 р. покупець сплачує кінцевий залишок заборгованості поставки товару.
Відповідно до п. 2 додатку № 4 він набирає чинності з моменту його підписання і є невід`ємною частиною договору поставки від 24.01.2020 р. № 14-13.
Отже, з огляду на зміст додатку № 4 до договору кінцевим строком виконання зобов`язання Товариства  з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, Одеська область за договором від 24.01.2020 р. № 14-13 є 29.09.2021 р. 
На виконання умов п. 1 додатку № 4 до договору від 24.01.2020 р. № 14-13, відповідачем до матеріалів справи надано копії платіжних доручень від 16.10.2020 р. № 16 на суму 100  000 грн. та від 30.10.2020 р. № 25 на суму 200  000 грн. 
Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область наполягає на тому, що додаток № 4 до договору поставки від 24.01.2020 р. № 14-13 укладено з боку позивача особою, яка не мала на це необхідного обсягу повноважень, а тому вважає, що цей додаток не має юридичної сили та не створює правових наслідків для сторін.
Суд апеляційної інстанції з такими доводами позивача не погоджується, оскільки відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
На час розгляду справи судом першої інстанції та перегляду в апеляційному порядку додаток № 4 договору від 24.01.2020 р. № 14-13 в установленому чинним законодавством порядку не визнався недійсним, а тому він є обов`язковим до виконання особами, які його уклали. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зобов`язання у Товариства  з обмеженою відповідальністю “Авангард Агро Плюс”, Одеська область з оплати вартості поставленого товару спливають лише 29.09.2021 р.            
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В силу приписів ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. 
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
          Враховуючи те, що Товариством з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область належними та допустимими доказами не спростовано висновків суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що правові підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2021 р. по справі № 916/3564/20 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281 - 283 Господарського процесуального кодексу України, суд -          

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 19.04.2021 р. по справі № 916/3564/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрозахист Донбас”, Київська область – без задоволення.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.
          Повний текст постанови складено та підписано 27.07.2021 р.

Головуючий суддя                                                                        Л.В. Лавриненко 

Судді                                                                                              О.Ю. Аленін

                                                                                          М.А. Мишкіна