ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/15204/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу   Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області    
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1 ) в адміністративній справі №160/15204/20 за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю «ПАВЕР ГАЗ»  до  Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа: приватне підприємство «ПАВЕР ГАЗ 2» про визнання протиправною та скасування постанови,-  
ВСТАНОВИВ:
          17 листопада 2020 року  товариство з обмеженою відповідальністю «ПАВЕР ГАЗ» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: 
          - скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №16105/04-36-33-05/40302585/ТД-ФС/41 від 02.03.2020р.
В обґрунтування адміністративного позову ТОВ «ПАВЕР ГАЗ» зазначило, що постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №16105/04-36-33-05/40302585/ТД-ФС/41 Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 02 березня 2020р. накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю “ПАВЕР ГАЗ” штраф у розмірі 141 690 (сто сорок одна тисяча шістсот дев`яносто) гривень 00 копійок. Зазначену постанову було винесено на підставі копії Акта (довідки) фактичної перевірки Головного управління ДПС у Дніпропетровської області від 22.01.2020 року №3140/04-36-33-05/41979356.ТОВ “ПАВЕР ГАЗ” не погоджується з вказаною постановою, оскільки висновки відповідача є помилковими, упередженими та такими, що не відповідають вимогам законодавства України, а також зроблені без повного з`ясування обставин справи та їх аналізу у відповідності до вимог чинного законодавства.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №16105/04-36-33-05/40302585/ТД-ФС/41 від 02.03.2020р. Стягнуто з  Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49107, м. Дніпро, вул. Казакова, 3; код ЄДРПОУ 39788766) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Павер Газ” (49000, м. Дніпро, пр. Гагаріна, 61, офіс 47; код ЄДРПОУ 41979356) сплачений судовий збір у розмірі 2125, 35 гривень (дві тисячі сто двадцять п`ять грн. 35 коп.).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що органу  Держпраці стало відомо про порушення ТОВ «ПАВЕР ГАЗ» вимог чинного трудового законодавства в частині допущення до роботи осіб, з якими не укладено трудові відносини. Відповідач зазначає, що оскаржувана постанова про накладення штрафних санкцій прийнята в порядку та в межах повноважень, визначених Законом, а тому підстави для її скасування – відсутні.
Від позивача на адресу суду надійшов відзив, в якому посилаючись на доводи апеляційної скарги, позивач просить суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Павер Газ” (код ЄДРПОУ 41979356) є юридичною особою, дата реєстрації 20.10.1997, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань – 16.10.2020 року, номер запису – 1002241070004084596. Види економічної діяльності: 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами (основний); 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 47.30 Роздрібна торгівля пальним. 
Із матеріалів справи вбачається, що у період з 11 год. 20 хв. 16.01.2020 року по 11 год. 20 хв. 21 січня 2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку відповідно пп. 20.1.11 пп. 20.1.29 п.20.1, ст. 75, пп. 80.2.7 п. 80.2, п. 80.6  ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (зі змінами і доповненнями), ст. 35 Закону України від 24.03.1995 р.№108/95-ВР “Про оплату праці”  (із змінами і доповненнями), ст. 43 Конституції України, 2, 21, 22, 23, 24 Кодексу законів про працю ТОВ “Павер Газ” (код ЄДРПОУ 41979356), м. Дніпро, пр. Гагаріна, 61/47, місце здійснення діяльності: АДРЕСА_1 ).
За результатами здійсненої перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області було складено Акт (довідка) фактичної перевірки від 22.01.2020 року №3140/04-36-33-05/41979356.
За змістом акту перевірки, трудові договори (відсутні) та на момент проведення перевірки на місці здійснення господарської діяльності працювали (знаходились на робочому місці) наймані працівники в порушення статей 2, 12, 22, 23, 24 КЗпПУ та ст. 43 Конституції України, а саме:   ОСОБА_2 , стажер-оператор АГЗК без оформлення трудового договору (контракту).
Листом “Про вжиття заходів” від 23.01.2020 року №7388/10/04-36-33-05-19  ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомило відповідача про те, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку ТОВ “Павер Газ” (код ЄДРПОУ 41979356) за адресою АДРЕСА_1 ). В ході перевірки встановлені порушення вимог Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VІІІ (зі змінами і доповненнями) в частині фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Означеним листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області надіслало копії матеріалів перевірки для вжиття заходів в межах компетенції у відношенні позивача. 
Щодо одержання вказаних документів відповідач склав до ТОВ “Павер Газ” лист від 30.01.2020 року №709-16/04.
02 березня 2020 року відповідачем було винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 16105/04-36-33-05/40302585/ТД – ФС/41, якою за порушення ч. 1 ст. 21, ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпПУ на позивача накладено штраф у розмірі 141690 грн. 00 коп. 
Позивач зазначає, що він ані нарочно, ані засобами поштового зв`язку оскаржувану постанову - про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №16105/04-36-33-05/40302585/ТД-ФС/41 - не отримував. 
Позивачем зауважується, що в матеріалах, отриманих від ГУ Держпраці у Дніпропетровській області на адвокатський запит містяться копії поштових квитанцій про направлення на адресу ТОВ “ПАВЕР ГАЗ” копії акту (довідки) фактичної перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області, реєстраційний номер №3140/04-36-33-05/41979356 від 22.01.2020р., номер трекінгу 4901002005540. Відповідно до відомостей з офіційного сайту Укрпошти, відправлення за даним трекінговим номером не зареєстроване в системі, що в свою чергу свідчить про той факт, що ТОВ “ПАВЕР ГАЗ” належним чином не було повідомлено про існування зазначених перевірок.
Про існування оскаржуваної постанови позивачу стало відомо в жовтні 2020 року, у зв`язку з блокуванням банківських рахунків. Після чого з порталу Автоматизована система виконавчих проваджень стало відомо про існування в Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження №61961983 відносно боржника ТОВ “ПАВЕР ГАЗ” за заявою стягувача - Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
В інтересах ТОВ “ПАВЕР ГАЗ” адвокат Матухно І.А. звернулася з адвокатським запитом до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області щодо отримання копії постанови та документів на підставі яких було її винесено.
Листом ГУ Держпраці у Дніпропетровській області №1301/4.5-8 від 28.10.2020р. надано копії документів на підставі яких було винесено постанову про накладення штрафу на ТОВ “ПАВЕР ГАЗ”, однак копію самої постанови - не було надано, оскільки її оригінал направлено до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання.
30.10.2020р. адвокат Матухно І.А. в інтересах ТОВ “ПАВЕР ГАЗ” звернулася до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з адвокатським запитом щодо отримання належним чином засвідченої копії постанови №16105/04-36-33-05/40302585/ТД-ФС/41, виданої 02.03.2020 р. ГУ Держпраці у Дніпропетровській області.
Листом №61961983/14 від 10.11.2020р. позивачем було отримано копію постанови №16105/04-36-33-05/40302585/ТД-ФС/41 від 02.03.2020р. 
Вважаючи постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №16105/04-36-33-05/40302585/ТД-ФС/41 від 02.03.2020р. протиправною позивач звернувся з означеним позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту використання саме позивачем праці особи, з якої не оформлено належним чином трудові відносини як передумови для застосування штрафних санкцій, відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено  Кодексом законів про працю України.
Частиною першою  статті 3 КЗпП України  передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Статтею 4 КЗпП України  визначено, що законодавство про працю складається з  Кодексу законів про працю України  та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
У відповідності до  статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.
Статтею 24 КЗпП України  передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" було установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.
Згідно з ч. 1 ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
У відповідності до абз.2  ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:
фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Таким чином, роботодавці несуть відповідальність за використання найманої праці без оформлення трудових відносин у встановленому чинним законодавством порядку, тобто, без укладення трудового договору. В свою чергу, на переконання суду, така відповідальність напряму залежить від встановлення факту використання найманої праці. Отже, за умови відсутності існування трудових відносин, відсутня й передумова для притягнення роботодавця до відповідальності згідно абз.2,  ч.2 ст.265 КЗпП України.
Відповідно до ч. 5 ст. 265 КЗпП України штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.
Отже, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) штрафи можуть бути накладені лише на підставі рішення суду.
В силу положень ст.259 КЗпП України центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Громадський контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють професійні спілки та їх об`єднання.
Отже, означене дає підстави дійти висновку, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, має право здійснювати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а також податкові органи.
Як видно з матеріалів справи, підставою винесення оскаржуваної постанови стало встановлення фактичною перевіркою, проведеною ГУ ДПС у Дніпропетровській області та оформленою актом від 22.01.2020 №3140/04-36-33-5/41979356, факту допуску позивачем 16.01.2020 року до роботи ОСОБА_3 без оформлення трудового договору (контракту). 
          Між тим, встановлені обставини справи свідчать, що за договором суборенди рухомого майна укладеного від 29.11.2018 року між ТОВ “Павер Газ” та ПП “Павер Газ 2”, Орендодавець здає Орендареві строком на два роки в оренду відповідно до додатку до даного договору (акт-прийому передачі) майно для використання Підприємством ПП “Павер Газ 2” з метою здійснення статутних завдань.
Актом прийому передачі рухомого майна від 29.11.2018 року, який складений Товариством з обмеженою відповідальністю “Павер Газ” та Приватне підприємство “Павер Газ 2” до договору суборенди майна від 29.11.2018, визначено означене майно, в тому числі, модуль для заправки автомобілів зрідженим газом “Шельф” резервуар СУГ – 10Н. 1, заводський номер 2364, паливна колонка Шельф 100 – 1 LPG, заводський номер 11834, насосний агрегат Shelf LPG PK 3, заводський номер 08290 – який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 
В матеріалах справи містяться копії чеків терміналу на купівлю пального за період грудень 2019 року, січень 2020, згідно яких саме ПП «Павер газ 2» здійснює продаж пального за адресою м. Дніпро, вул. Шинна,1.
В суді першої інстанції третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги ПП “Павер Газ 2”, надано пояснення якими підприємство підтверджує обставини, що саме ПП “Павер Газ 2” здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наданими ним копіями фіскальних чеків. 
Крім того, в матеріалах справи міститься строковий трудовий договір від 03 січня 2020 року укладений між Приватним підприємством “Павер Газ 2” та громадянином ОСОБА_2 . Відповідно до п. 1.6 працівник приймається на посаду оператора АЗС, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
          За таких обставин, перебування ОСОБА_2 за адресою здійснення перевірки не є безумовною підставою, яка підтверджує факт здійснення трудових обов`язків з позивачем без укладення трудового договору, а відомості, викладені в акті перевірки, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи Управлінням Держпраці, оскільки ці відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2020 р. у справі №822/1037/18.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанова про накладення на ТОВ «Павер Газ» є неправомірною та підлягає скасуванню в судовому порядку.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу  – без задоволення.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в : 
Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   від 15 лютого 2021  року в адміністративній справі №160/15204/20 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай