ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2021 року
м. Харків
Справа № 633/40/21
Провадження № 22-ц/818/3509/21
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з рогляду цивільних справ:
головуючого Кругової С.С., 
суддів  Маміної О.В., Яцини В.Б.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року,-
в с т а н о в и в:
У лютому 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Ухвалою від 15.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Від представника позивача до суду першої інстанції надійшла заява про зміну предмету позову.
Ухвалою від 25.03.2021 суду першої інстанції задовольнив заяву представника позивача про зміну предмета спору, та у відповідності до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України передав справу на розгляд до Генічеського районного суду Херсонської області.
Судове рішення мотивовано тим, що змінюючи предмет спору представник позивача просить звернути стягнення на предмет іпотеки, в свою чергу матеріали справи свідчать, що предметом договору іпотеки є нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана адреса належить до територіальної юрисдикції Генічеського районного суду Херсонської області.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник позивача звертається з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року в частині передачі справи на розгляд іншого суду, та направити справу для продовження розгляду до Печенізького районного суду Харківської області.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що суд не врахував приписи ч. 2 ст. 31 ЦПК України, в яких викладено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.
На підставі наведеного, представник позивача підкреслює, що зміну складу відповідачів не відбувалось, що виключає наявність підстав для передачі справи за підсудністю до іншого суду.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Частина третя статті 3ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики.
Після відкриття провадження судом першої інстанції від представника позивача до суду першої інстанції надійшла заява про зміну предмету спору, а саме позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою від 25.03.2021 суду першої інстанції задовольнив заяву представника позивача про зміну предмета спору, та у відповідності до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України передав справу на розгляд до Генічеського районного суду Херсонської області.
Передаючи справу на розгляд іншого суду, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що виходячи з предмету уточненого позову, який в тому числі містить вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на яку розповсюджується юрисдикція Генічеського районного суду Херсонської області, отже дана цивільна справа за правилами виключної підсудності належить до територіальної юрисдикції Генічеського районного суду Херсонської області.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками.
У статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків ,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року №3, зокрема п.42 виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК (в попередній редакції)). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці і невід`ємно пов`язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Застава повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.
Тобто, позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, відповідно, і позов має розглядатися за правилами виключної підсудності.
Таким чином, враховуючи діючі положення цивільного процесуального законодавства та кореспондуючі їм роз`яснення суду вищої інстанції, оскільки спір між сторонами виник не тільки з договору позики, а й з договору іпотеки нерухомого майна, який був укладений з метоюю забезпечення первинного зобов`язання, на який розповсюджується виключна підсудність відповідно до ст.30 ЦПК України, даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна.
Суд першої інстанції обґрунтовано самостійно усунув таке процесуальне порушення, передавши справу на розгляд суду, до чиєї територіальної компетенції вона віднесена.
Наведе свідчить, що доводи скарги не знайшли свого підтвердження та висновків суду не спростовують, а судом першої інстанції постановлено ухвалу із дотриманням вимог закону.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на - залишити без задоволення.
Ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року -залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття. Касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків,передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина