УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/5117/21
Провадження № 22-ц/4820/1375/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 серпня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд
 
у складі колегії  суддів  судової палати з розгляду цивільних справ: Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Корніюк А.П.
 
розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/5117/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року в складі судді Салоїд Н.М. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
В лютому 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг в розмірі 71298 грн. 02 коп. та судових витрат в розмірі 2270 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до банку та підписав Анкету-заяву № б/н від 26 листопада 2018 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було неодноразово збільшено та зменшено. Це підтверджується Довідкою про зміну умов кредит та обслуговування картрахунку, доданою до позовної заяви.
Також зазначав, що відповідач при зверненні до банку, підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають Договір про надання банківських послуг. Таким чином позивач вважав, що позичальник своїм підписом підтвердив повне ознайомлення та надання йому документів в письмовому вигляді.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Для погашення кредиту банк надав відповідачу інструменти передбачені Договором, а саме п. 2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі Договору.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п 2.1.2.3 п. 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку. 
Отже, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 
Відповідач в свою чергу зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору.
Однак, свої зобов`язання відповідач належним чином не виконував, не надавав вчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.
У зв`язку із неналежним виконанням умов Договору відповідач має кредитну заборгованість в розмірі 71298 грн. 02 коп., яка складається з 54793 грн. 40 коп. – заборгованості за тілом кредиту, 16504 грн. 62 коп. –заборгованості за процентами за користування кредитом, вказаний розмір заборгованості, а також судові витрати в розмірі 2270 грн. позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року вказаний позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 54793 грн. 40 коп. заборгованості за кредитним договором від 26 листопада 2018 року та судові витрати в сумі 1744 грн. 52 коп., а всього 56537 грн. 92 коп. В решті позову відмовлено.
АТ КБ «Приватбанк» не погодилося з таким рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами, тому просить в цій частині рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. А також стягнути з відповідача судові витрати.
Так, апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками, оскільки відповідач підписавши заяву, фактично підтвердив, що належним чином ознайомлений з усіма умовами, тарифами та правилами надання банківського кредиту. Крім того, розглядаючи спір, суд не взяв до уваги, наявний в матеріалах справи споживчий паспорт, який містить всі умови кредитування з використанням кредитної картки. При цьому, на обґрунтування своїх доводів, апелянт вказує на позицію викладену в постанові Верховного Суду від 02.12.2020р. по справі № 248/157/20-ц. Крім того, банк вказує, що стаття 634 ЦК України, яка містить поняття договору приєднання, а також положення п. 14.8 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» не встановлюють обов`язкового підписання всіх складових документів. Банк зобов`язаний розмістити виклад інформації в доступній формі та в доступному для користувача місці, а приєднання може відбувати в будь-якій формі, зокрема, підписанням типового бланку або типової анкети-заяви. Тому, на думку апелянта, під час звернення до суду ним надані в повному обсязі належні та допустимі письмові докази, які підтверджують укладення між сторонами кредитного договору, та погодження всіх умов його виконання та відповідальність за прострочення виконання, тому суд безпідставно для відмовив у стягненні з відповідача відсотків по кредиту.
Крім того, оскаржуване рішення в супереч положенням ст.ст. 1046, 1048 ЦК України
А також, апелянт вважає, що оскаржуване рішення призводить до нехтування принципами платності кредитного договору та наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та у цілому – порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави.
Рішення суду в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 54793 грн. 40 коп. кредиту в апеляційному порядку не оскаржено та в силу вимог ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що ОСОБА_1 26 листопада 2018 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг.
До анкети-заяви Банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг.
В анкеті-заяві ОСОБА_1 засвідчив, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку – www.privatbank.ua) та погоджується з ними. 
За умовами вказаного договору позичальник, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, початковий розмір якого становив 1000 грн. Вказаний розмір кредитного ліміту в подальшому збільшився до 92000 грн.
На виконання умов договору ОСОБА_1 було видано кредитну картку, терміном дії до листопада 2019 року. 
Кредитними коштами та відповідно кредитною карткою відповідач користувався, періодично витрачаючи кредитні кошти та відповідно періодично погашаючи кредит.
За розрахунком Банку, доданим до позову, заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 71298 грн. 02 коп., яка складається з 54793 грн. 40 коп. заборгованості за кредитом, 16504 грн. 62 коп. заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами АТ КБ «ПриватБанк» надало суду : розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 15 лютого 2021 року, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 26 листопада 2018 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».
Проте, підписана відповідачем анкета-заява від 26 листопада 2018 року не містить розміру процентної  ставки за використання наданих кредитних  коштів,  а також відсутні  умови щодо  встановлення відповідальності  у вигляді  неустойки (пені,  штрафів)  за порушення зобов`язання та їх розміру.
Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, .
Однак, вказані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.
За відсутності достатніх підтверджень про конкретно запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.
Також суд не приймає до уваги доводи апелянта, що крім Анкети-заяви відповідачем було також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому відповідач особистим підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування, в тому числі і щодо процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, розмір штрафу за прострочення більш ніж 30 днів за обов`язковими платежами за карткою, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, умовами щодо сплати штрафів та інше.
Як встановлено зі змісту даного паспорту, інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише в період з 26.11.2018 року до 11.12.2018 року, тобто менше як 15 днів. Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.
У розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення для кожного виду картки різного розміру, з вказанням лише орієнтованої вартості кредиту.
Також згідно ст. 9 «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит» Розділу II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» Закону України «Про споживче кредитування» споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися інформацією про умови кредитного договору для прийняття усвідомленого рішення.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності.
Отже за змістом даної норми, паспорт споживчого кредиту це лише інформація, необхідна для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття позичальником обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, яка надається кредитодавцем споживачу до укладення кредитного договору, а умови договору про споживчий кредит та форма його укладення визначені ст.ст. 12, 13 Закону України «Про споживче кредитування» в розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.
На підставі викладеного слід дійти висновку, що паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною кредитного договору, а є лише письмовою формою ознайомлення споживача до укладення договору з умовами різних видів кредитування для забезпечення йому можливості вибору серед альтернативних умов кредитування.
Тому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги вказаний документ.
З врахуванням викладеного не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.
Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 серпня 2021 року.
Судді                         А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
А.П. Корніюк