УХВАЛА

15 липня 2021 року 
Київ
справа №640/28857/20
адміністративне провадження №К/9901/24726/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг   
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021   року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від    15 червня 2021 року       
у справі № 640/28857/20
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" 
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг 
про визнання протиправною та нечинною постанови в частині,
УСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Хмельницькгаз» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просило:
- визнати пп. 3 п. 1 та п. 2 Змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 06 листопада 2020 року №2033 «Про затвердження Методики визначення розмірів нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу при здійсненні розподілу природного газу та Змін до деяких постанов НКРЕКП» протиправними (нечинними) з                            06 листопада 2020 року;
- скасувати п. 3 п. 1 та п. 2 Змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 06 листопада 2020 року №2033 «Про затвердження Методики визначення розмірів нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу при здійсненні розподілу природного газу та Змін до деяких постанов НКРЕКП» з 06 листопада 2020 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від  15 червня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними та нечинними пп. 3 п. 1 Змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 06 листопада 2020 року №2033 в частині викладення абз. 2 п. 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2494, у новій редакції, а саме: після слів «стандартних умов» доповнити символами, словами та знаками «(виключно у випадку обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим)», та п. 2 Змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 06 листопада 2020 року №2033. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
30 червня 2021 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021   року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від    15 червня 2021 року у справі № 640/28857/20.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статі 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Приписами пунктів 1-4 частини 4 статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
В касаційній скарзі зазначено, що суд апеляційної інстанції застосував норми права  без урахування висновків Верховного Суду, які висловлені у постановах від                         21 листопада 2018 року у справі №504/4148/16-а, від 13 березня 2019 року у справі №712/8985/17, від 12 червня 2020 року у справі №804/3214/18, від 25 червня 2020 року у справі №826/9665/16.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду, які висловлені у постановах від від 21 листопада 2018 року у справі №504/4148/16-а, від 13 березня 2019 року у справі №712/8985/17, від 12 червня 2020 року у справі №804/3214/18, від 25 червня 2020 року у справі №826/9665/16, оскільки наведені судові рішення стосуються оцінки судом інших фактичних обставин. Так, у зазначених судових рішеннях різні правовідносини, що унеможливлює використання висновків Верховного Суду в межах даних правовідносин.
Отже у касаційній скарзі не обґрунтовано наявність підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з частиною  четвертою статті 328 КАС України.
У випадку неусунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України. 
Керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Залишити без руху касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг    на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021   року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від    15 червня 2021 року у справі                                 № 640/28857/20 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та нечинною постанови в частині.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                                          І. В. Желєзний
Судді                                                                                                                Я. О. Берназюк
                                                                                                                        Н. В. Коваленко