ПОСТАНОВА
Іменем України

20 вересня 2021 року   
Київ
справа №640/8316/20
адміністративне провадження №К/9901/30614/20
              
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),
суддів: Желтобрюх І.Л.,  Усенко Є.А., 
за участю секретаря судового засідання: Лупінос Я. В.
учасники судового процесу:
представник позивача - Тарасун О. І.
представник відповідача - Перепелюк О. В.
розглянувши у судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу № 640/8316/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АУТСОРСИНГ БІЗНЕС ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року (головуючий суддя - Аблов Є. В.) та постанову Шостого апеляційного  адміністративного  суду  від  6 жовтня 2020 року (головуючий суддя - Сорочко Є. О., судді: Коротких А. Ю., Федотов І. В.),
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «АУТСОРСИНГ БІЗНЕС ГРУП» (далі - позивач, ТОВ «АУТСОРСИНГ БІЗНЕС ГРУП») звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м.Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС) від 14 січня 2020 року №0001410504, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на 17161001 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями - на 11440667 грн, за фінансовими (штрафними) санкціями - на 5720334 грн.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 15 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року, позов задовольнив повністю.
Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ГУ ДПС подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Верховний Суд ухвалою від 21 грудня 2020 року відкрив касаційне провадження на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з метою перевірки доводів скаржника про порушення судами норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд відповідно до пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України. Водночас, суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявність підстав для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Отже, касаційний перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а саме в частині перевірки доводів про порушення судами норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд відповідно до пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України.
Доводи касаційної скарги в цій частині зводяться до того, що 9 червня 2020 року відбулось судове засідання, в якому суд першої інстанції ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті на 15 червня 2020 року, про що було повідомлено під розписку учасників справи. Під особистий підпис представників сторін повідомлено про призначення до розгляду справи №640/8316/20 на 15 червня 2020 року о 15:30 год. 
З`явившись в суд першої інстанції у цей час, представник ГУ ДПС дізнався, що розгляд справи відбувся 15 червня 2020 року о 13:30 год.
Скаржник вважає, що судом здійснено розгляд справи за відсутності представника відповідача, який не був належним чином повідомлений про час слухання справи. При цьому, матеріали справи не містять розписку, у якій було зазначено час слухання справи 15:30 год, яка надавалася представникам сторін для підпису 9 червня 2020 року.
Колегією суддів встановлено, що зазначені доводи були викладені ГУ ДПС в апеляційній скарзі, надаючи правову оцінку яким, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про їх безпідставність.
Так, апеляційний суд встановив, що у судовому засіданні 9 червня 2020 року, у якому був присутній представник відповідача, суд першої інстанції оголосив дату наступного судового засідання - саме 15 червня 2020 року о 13:30 год. При цьому, суд визнав безпідставними доводи скаржника про те, що його було повідомлено під розписку про розгляд справи 15.06.2020 о 15:30 год, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих обставин не надав.
Перевіряючи дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 9 червня 2020 року були присутні представник позивача Тарасун О. І. та представник відповідача Скрибка І. Ю. Суд першої інстанції оголосив дату наступного судового засідання -15 червня 2020 року о 13:30 год, яка зазначена у протоколі судового засідання (том 16 а. с. 114). Ця ж дата зафіксована під технічний запис (диск приєднаний до матеріалів справи).
Колегія суддів погоджується з доводами скаржника про недотримання судом першої інстанції положень частини третьої статті 223 КАС України, відповідно до якої про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні.
Однак, матеріали справи не містять розписки про повідомлення присутніх у судовому засіданні 9 червня 2020 року осіб про дату і час наступного судового засідання. 
У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «АУТСОРСИНГ БІЗНЕС ГРУП» зазначає, що відповідно до звукозапису судового засідання від 9 червня 2020 року та протоколу судового засідання від 9 червня 2020 року учасникам справи розписка про відкладення розгляду справи для підпису не надавалась.
У судовому засіданні представник ГУ ДПС не заперечував проти того, що розписка присутнім учасникам справи для підпису не надавалася, проте, наполягав на тому, що КАС України містить вимогу про обов`язок суду скласти і надати для підпису таку розписку.
Колегія суддів вважає, що у разі оголошення дати і часу наступного судового засідання безпосередньо у судовому засіданні під технічний запис у присутності учасника справи (їх представників), є підстави вважати, що такий учасник належним чином повідомлений про дату і час наступного судового засідання. Розписка є документом, який засвідчує вже визначені дату і час судового засідання. 
Відсутність розписки у матеріалах справи не є обставиною, з якою пункт 3 частини третьої статті 353 КАС України пов`язує підстави для обов`язкового скасування судових рішень. Цей пункт визнає як порушення норм процесуального права - відсутність даних про належне повідомлення учасника справи про дату, час і місце слухання справи, що позбавило такого учасника права бути заслуханим у суді.
Відсутність таких даних відповідно до пункту 1 частини другої статті 205 КАС України є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Водночас, відповідно до частини першої цієї статті неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі "Екбатані проти Швеції" зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність "публічності" при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.
За наслідками касаційного перегляду справи, колегія суддів вважає, що доводи ГУ ДПС, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не знайшли свого підтвердження, оскільки: 1) у судовому засіданні 9 червня 2020 року були присутні як представник позивача, так і представник відповідача; 2) матеріалами справи підтверджується фактичне повідомлення учасників справи, в тому числі і ГУ ДПС, про розгляд справи 15 червня 2020 року о 13:30 год; 3) у судове засідання 15 червня 2020 року о 13:30 представник позивача з`явився, однак, представник ГУ ДПС - не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, що відповідно до частини першої статті 205 КАС України не перешкоджало розгляду справи по суті; 4) апеляційний перегляд справи здійснювався за участю як представника позивача, так і представника ГУ ДПС, що свідчить про забезпечення права на публічний розгляд справи.
Фактично, доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позову, і саме з метою скасування судових рішень відповідач доводить порушення судами норм процесуального права, однак, враховуючи, що право на публічний розгляд справи у цій справі було забезпечено, доводи про проведення одного судового засідання без участі представника ГУ ДПС, який був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання, не можуть бути безумовною підставою для скасування судових рішень, оскільки не відповідають правовому змісту пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України.
Висновкам судів попередніх інстанцій по суті спору правова оцінка не надається, оскільки доводи ГУ ДПС в цій частині не були підставою для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 341, 344, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2020 року у справі № 640/8316/20 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 23 вересня 2021 року.
Судді | М.М. Гімон І.Л. Желтобрюх   Є.А. Усенко