Головуючий у І інстанції  Усатова І.А.
Провадження №22-ц/824/7553/2021                                                               Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.

                                                                
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
      19 липня 2021 року                                                                                                 м. Київ
     Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргоюПублічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про повернення грошових коштів,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про повернення грошових коштів, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15 травня 2017 року вона уклала з ПАТ АБ «Укргазбанк» договір № А37-0149630-17-START про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 в національній валюті України з видачею платіжної картки № НОМЕР_2 для отримання заробітної плати.
01 вересня 2017 року о 07:30 ранку позивач побачила на телефоні смс-повідомлення від ПАТ АБ «Укргазбанк» про списання з карткового рахунку грошей на суму 5 000 гривень, що відбулося 01 вересня 2017 року о 02:33:28 у банкоматі S1CNI189 (банк-еквайр ПАТ АБ «Укргазбанк»), по вул. Лебедєва-Кумача, 6 м. Київ без використання платіжної картки, про що ОСОБА_1 негайно повідомила на гарячу лінію банку.
Позивач у позові вказувала, що в цей час вона знаходилась вдома, по АДРЕСА_1 ., картка була при ній, ПІН-код вона нікому не повідомляла, ніяких телефонних дзвінків шахрайського характеру не отримувала, банкоматом по АДРЕСА_2 ніколи не користувалася, карткою в інтернеті ніколи не розраховувалася, кошти в банкоматах знімала, слідкуючи, щоб біля неї не було сторонніх осіб, прикривала клавіатуру при введенні ПІН-коду, перевіряла клавіатуру та карткоприймач на відсутність сторонніх пристроїв.
Списання коштів в сумі 5 000 грн. 01.09.2017 року о 02:33:28 підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1 (номер карти НОМЕР_2 ) за період з 01.08.2017 року по 31.12.2017 року.
01.09.2017 року о 09:00 ранку позивач звернулася до відділення № 24 ПАТ АБ «Укргазбанк» по вул. Анни Ахматової, 14а, де їй замінили картку, вилучивши скомпрометовану (№ НОМЕР_2 ). Крім цього, вона написала заяву про незгоду з транзакцією за вказівкою співробітниці банку та додала до неї копію талона-повідомлення (№ 04845 від 01.09.2017) про прийняття її заяви про шахрайські дії з платіжною карткою до чергової частини Дарницького Управління ГУНП у м.Києві.
Позивач вказувала, що на її звернення до різних установ щодо списання з її карткового рахунку грошових коштів та їх повернення, вона отримувала лише листи-відмови у поверненні коштів, зокрема: 31.10.2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відповідь № 5/24/342/2017 про відмову у поверненні грошових коштів, 14.11.2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відмову № 172/12744/2017 про відмову у поверненні грошових коштів, 19.01.2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відмову № БТ-274, 27.03.2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відмову № БТ-1246, 07.05.2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відмову № 172/6746/2018, 13.04.2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надав лист-відмову № БТ-1533 про відмову у поверненні грошових коштів, 16.04.2018 року Національний банк України надав лист-відповідь № 57-0009/21426, 31.05.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав лист-відповідь № 20.1.0.0.0/7-20180521/3302 з рекомендаціями звернутися до ПАТ АБ «Укргазбанк», 28.09.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав лист-відповідь № 20.1.0.0.0/7-180829/3033 з рекомендаціями звернутися до ПАТ АБ «Укргазбанк».
Також, ОСОБА_1 зазначала, що в Дарницькому управлінні поліції Національної поліції у м.Києві вона зареєструвала заяву про вчинення кримінального правопорушення стосовно дій із її платіжною карткою. На підставі заяви позивачки зареєстровано кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за № 12017100020002313.
ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовив їй у поверненні грошових коштів, посилаючись на несвоєчасне повідомлення про «втрату спеціального платіжного засобу».
Згідно результатів службового розслідування Банку, факт компрометації картки відбувся 23 серпня 2017 року.
Однак, про «втрату спеціального платіжного засобу» позивачка дізналася лише після того, як 01.09.2017 року о 02:33:28 відбулося незаконне зняття коштів з карткового рахунку без її участі та без її картки, про що їй стало відомо з смс-повідомлення і вона негайно повідомила про це банк в телефонній розмові та в письмовій формі 01.09.2017 року.
На думку позивачки, звинувачення банком її у несвоєчасному повідомленні про «втрату спеціального платіжного засобу» є необґрунтованим, як необґрунтованою є і відмова ПАТ АБ «Укргазбанк» у поверненні грошових коштів на підставі того, що банк не несе відповідальності за неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.
Посилаючись на п.п.6.8, 6.9 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», позивачка зазначила, що банк у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Позивач зазначила, що своїми діями чи бездіяльністю вона ніяким чином не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
З урахуванням наведеного, позивачка просила суд зобов`язати  ПАТ АБ «Укргазбанк» повернути їй незаконно списані грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. та стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ПАТ «Укргазбанк» (код ЄДРПОУ 23697280, місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська,1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) кошти в розмірі 5 000,00 грн. як несанкціоновано списані кошти, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ПАТ АБ «Укргазбанк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Обгрунтовуючи скаргу, апелянт посилався на те, що операція зняття готівки була здійснена з використанням картки та вірним введенням ПІН-коду до неї. Про здійснену операцію зняття готівки позивач одразу отримала смс-повідомлення, яке прочитала лише зранку і зателефонувала до Банку з повідомленням про незгоду з операцією. Після отримання повідомлення Банк одразу заблокував картку клієнта. Саме з моменту повідомлення про незгоду з операцією Банк несе передбачені законодавством ризики несанкціонованого використання платіжної картки, а тому покладання на Банк відповідальності за здійснені операції до такого повідомлення не відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому, відповідальності за дії третіх осіб та несанкціоноване використання платіжної картки та/або платіжного засобу третіми особами  Банк не несе.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 проти задоволення скарги відповідача заперечила та просила рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки ціна позову в даній справі (5 000 грн. 00 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк», колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судом першої інстанції встановлено, що 15 травня 2017 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № А37-0149630-17-START про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 в національній валюті України з видачею платіжної картки № НОМЕР_2 для отримання заробітної плати (а.с.10).
Як вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.08.2017 року по 31.12.2017 року, 01 вересня 2017 року о 02:33:28 в місті Києві в терміналі S1CNI189 здійснено видачу готівкових коштів через ПТКС у сумі 5 000,00 грн. (а.с.11-12).
01.09.2017 року  ОСОБА_1 до відділення № 24 ПАТ АБ «Укргазбанк» по вул.Анни Ахматової,14-а було подано заяву про незгоду з транзакцією, в якій вона зазначила, що операцію було здійснено 01.09.2017 року о 02:33:28, сума транзакції - 5000,00 грн., що її БПК була у неї під час виконання цієї транзакції та те, що вона не передавала її в треті руки (а.с.13).
З повідомлення ПАТ АБ «Укргазбанк» № 5-24/342/2017 від 31.10.2017 року, яке адресоване позивачу, вбачається, що операція з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 здійснена з фізичним зчитуванням інформації з магнітної смуги платіжної картки та вірним введенням ПІН-коду до неї. Ймовірна точка компрометації - банкомат № НОМЕР_4 (ПАТ КБ «Приватбанк»), який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. А.Ахматової, 14-а, де клієнтом раніше були проведені операції щодо зняття готівки. Також зазначено, що оскільки держатель до вказаного часу, а саме 01.09.2017 року о 02:33:28 не повідомив банк про неправомірне заволодіння та/або використання платіжної картки, згідно Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ризик збитків та відповідальність несе користувач. Зазначено, що у банка відсутні правові підстави та можливості для відшкодування коштів по операції (а.с.15).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного. 
Статтею 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.
Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України«Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.
Відповідно до п.8 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Відповідно до п.9 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Статтею 1092 ЦК України визначено, що якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановивши, що відповідачем не доведено того факту, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті або незаконному використанню платіжної картки, ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, з урахуванням того, що незаконне зняття коштів з її рахунку позивач виявила лише 01 вересня 2017 року о 09 годині ранку, і про це невідкладно повідомила відповідача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення на її користь з ПАТ АБ «Укргазбанк» несанкціоновано списаних коштів у розмірі 5 000,00 грн.
Такий висновок суду відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, постановах Верховного суду/Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2018 року у справі № 758/7327/14-ц та від 12 лютого 2018 року у справі № 592/2386/16-ц.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не надана належна оцінка наявним у справі доказам, спростовуються змістом судового рішення, з якого вбачається, що судом надана повна, всебічна та об`єктивна оцінка усім наявним у справі доказам. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що списання грошових коштів відбулося з фізичним зчитуванням інформації з магнітної смуги платіжної картки та вірним введенням ПІН-коду до неї, законності та обгрунтованості висновків суду не спростовують, оскільки не свідчать, що картку використала позивач чи третя особа за її дорученням. 
Інші аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.       
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.          
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення. 
 
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач:
        
Судді: