УХВАЛА
 
13 вересня 2021 року
м. Київ
справа №953/19926/19
провадження № 61-14878ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - територіальна громада в особі Харківської міської ради, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
02 вересня 2021 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року.
Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.
Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не було зазначено підстави касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
Касаційна скарга всупереч до вимог статті 392 ЦПК України не містить чітких посилань на підстави касаційного оскарження. Скаржник узагальнено посилається на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, натомість, чітко не зазначає підставу касаційного оскарження та не викладає її обґрунтування.
Належне зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.
Скаржником не виконано в повній мірі вимоги законодавства стосовно зазначення підстав касаційного оскарження, в зв`язку з чим касаційна скарга не відповідає вимогам статті  392 ЦПК України.
Суд касаційної інстанції роз`яснює, що скаржнику для усунення даного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу(и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування. 
Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне обґрунтування (посилання на норму закону, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах тощо) з урахуванням вимог цієї ухвали.
Крім того, за подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставками, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги. 
Так з позовом ОСОБА_2 звернувся до суду у жовтні 2019 року та заявив позовну вимогу немайнового  характеру про встановлення факту родинних відносин та позовну вимогу майнового характеру про визнання права власності в порядку спадкування.
Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2019 року був встановлений у розмірі 1921 грн.
Таким чином, за позовну вимогу немайнового характеру до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Щодо позовної вимоги майнового характеру слід зазначити таке.
В контексті вимог статті 176 ЦПК України ціна позову у справах про визнання права власності на нерухоме майно визначається вартістю цього майна.
Мотивувальна частина оскаржуваних судових рішень не містить відомостей про вартість спірного нерухомого майна. До касаційної скарги доказів на підтвердження вартості спірного об`єкту нерухомого майна не додано. В зв`язку з особливостями процедури касаційного оскарження судових рішень суд касаційної інстанції позбавлений можливості для встановлення вартості спірного майна скористатися матеріалами справи на стадії вирішення питання про прийняття касаційної скарги до розгляду, оскільки відповідно до вимог статті 394 ЦПК України матеріали справи надходять до Верховного Суду лише після відкриття касаційного провадження у справі.
Проте, з резолютивної частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що суд, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі, стягнув судовий збір з відповідача у розмірі 4 512 грн, тобто, суму, яка була сплачена за подання позовної заяви.
За таких обставин за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 9024 грн (4 512х200%=9 024).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до             ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд,055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону
За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України, а тому скарга на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 серпня 2021 рокузалишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              А. А. Калараш