ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4594/21 Справа № 201/1432/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
 
за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.,

 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс”, приватний нотаріус Івано-Франсковського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович,-
В С Т А Н О В И Л А:
       У лютому 2021 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця про визнання неправомірню та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
       В обґрунтування вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що 25.01.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. постановою про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження № 64267482 за виконавчим написом вчиненим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1180/ФКВ-07 від 21.12.2007, у розмірі 1 123 071,81 гривень.
       Скаржник не погоджується із діями приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у зв`язку із тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2011 року були задоволені вимоги Публічного акціонерного товариства “Дельта Банк” та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства “Дельта Банк” заборгованість за кредитним договором №1180/ФКВ-07 у розмірі 173343 гривні 33 копійки, витрати по сплаті судового збору та ІТЗ у сумі 1820 гривен. 
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2020 року замінено сторону стягувача у виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суми заборгованості, виданому по цивільній справі № 2-7823/11 за позовом Публічного акціонерного товариства “Дельта Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс». В задоволенні іншої частини вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа відмовлено.
       В поданій скарзі ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської Лисенко Ю.О. відносно постанови ВП №64267482 від 25.01.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ “ФК Еліт Фінанс” заборгованості за кредитним договором №1180/ФКВ -07 від 21.12.2007 р. в розмірі 1 123 071,81 грн.
       Визнати неправомірною та скасувати Постанову ВП №64267482 від 25.01.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ “ФК Еліт Фінанс” заборгованості за кредитним договором №1180/ФКВ -07 від 21.12.2007 р. в розмірі 1 123 071,81 грн. (а.с.2-5).
       Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович залишино без задоволення (а.с.24-26).
       Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, скаргу задовольнити.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що скаржник був ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження 26.01.2021 р.
       Стягувачем на адресу приватного виконавця було подано заяву про відкриття виконавчого провадження разом із виконавчим написом №3013 від 29.08.2020 вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1180/ФКВ-07 від 21.12.2007, у розмірі 1 123 071,81 гривень.
       Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області, в ході здійснення виконавчого провадження № 64267482, діяв в межах чинного Закону України “Про виконавче провадження”.
       Однак, колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.
       Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
       Апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями цивільного процесуального законодавства суд, ухвалюючи рішення в справі, повинен повно і всебічно з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо (ст. 264 ЦПК України).
       Однак, в супереч зазначених вимог, судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не повно з`ясовано обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.
       Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції на час розгляду скарги матеріали виконавчого провадження до суду не надходили та не були предметом дослідження.
       Колегія суддів зазначає, що дослідження матеріалів виконавчого провадження має суттєве значення для вирішення скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки подані скаржником матеріали містять лише копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 січня 2021 року.
       Отже, суд першої інстанції вирішив справу при недостатності необхідної інформації про вчинення приватним виконавцем дій та без перевірки встановлених приватним виконавцем обставин у ході проведення виконавчих дій, що мають значення для справи.
       На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат розгляду скарги.
       При вищевикладених обставинах, допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової (передчасної) ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити частково.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року — скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді: