ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" вересня 2021 р.           Справа№ 925/518/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Скрипки  І.М.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Тищенко А.І. 
 при секретарі судового засідання Линник А.М.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 09.09.2021
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Фермерського господарства "Бірюк" 
на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.01.2019 (повний текст складено 24.01.2019)
у справі № 925/518/18 (головуючий суддя Васянович А.В., судді Скиба Г.М.,               Єфіменко В.В.)
за позовом керівника Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради (позивач 1)
Драбівської районної державної адміністрації (позивач 2)
Митлашівської сільської ради Драбівського району Черкаської області (позивач 3)
до Фермерського господарства "Бірюк"
про розірвання договору та стягнення 43 143,26 грн.
В судовому засіданні 09.09.2021 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.01.2019 у справі №925/518/18 позов задоволено. Розірвано договір оренди землі від 29 серпня 2005, укладений між Драбівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Бірюк».
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 23.01.2019 по справі № 925/518/18 та винести нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2018 керівник Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Драбівської районної державної адміністрації та Митлашівської сільської ради Драбівського району Черкаської області звернувся з позовом до фермерського господарства    «Бірюк»    про розірвання договору оренди землі від 29.08.2005, площею 95,7575 га, кадастровий номер 7120686500:04:001:0132, розташованої в адміністративних межах Митлашівської сільської ради Драбівського району, укладеного між Драбівською районною державною адміністрацією та фермерським господарством    «Бірюк», а також стягнення з відповідача боргу в розмірі 43    143, 26 грн., а саме: 37    744, 30 грн. борг зі сплати орендної плати, 1    084, 10 грн. 3% річних та 4    314, 86 грн. втрат від інфляції.
Позов обгрунтовано тим, що відповідач систематично порушував умови договору стосовно сплати орендних платежів, що є достатньою підставою для розірвання договору оренди.
Вирішення спору у справі здійснювалось в частині вимог про розірвання договору оренди землі з урахуванням того, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.10.2018 року було закрито провадження у справі №925/518/18 в іншій частині вимог про стягнення з фермерського господарства    «Бірюк»    на користь Митлашівської сільської ради Драбівського району Черкаської області 43    143, 26 грн. боргу за оренду землі, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Вказана ухвала, за наслідками апеляційного перегляду, залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.01.2019 у справі №925/518/18 позов прокурора задоволено. Розірвано договір оренди землі від 29 серпня 2005, укладений між Драбівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Бірюк».
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач лише 22.08.2018 сплатив борг в розмірі 37    744, 30 грн., 1    084, 10 грн. 3% річних та 4    314, 86 грн. інфляційних втрат.
Кошти, які сплачувалися відповідачем у лютому-червні 2018, не спростовують самого факту порушення відповідачем строків сплати боргу по договору, також недоведено, що такі сплачувалися саме як орендна плата по договору, а не будь-які інші платежі, зокрема, податки збори чи ін.
Відповідно, за висновками суду, всупереч вимогам договору оренди землі, відповідач не сплачував орендну плату у встановленому договором розмірі та у визначені договором строки, тобто, систематично порушував умови договору стосовно сплати орендних платежів, а саме: за п`ять місяців 2016 року, протягом всього 2017 року та за п`ять місяців 2018 року, що є достатньою підставою для розірвання договору оренди.
Оскільки матеріалами справи підтверджується істотне порушення відповідачем своїх зобов`язань у зв`язку з несвоєчасною сплатою орендних    платежів, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора про розірвання договору оренди землі від 29 серпня 2005 року в судовому порядку є правомірними та обґрунтованими.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
В апеляційній скарзі відповідач не погоджується з рішенням суду, вважає що прокурором не доведено необхідності звернення до суду в інтересах інших осіб, судом всі обставини не досліджені, невірно зроблені висновки про ті обставини, які встановлені судовими рішеннями попередніх періодів, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Доводи  апеляційної скарги зводяться до наступного:
- спірні питання між сторонами виникають доволі часто, і такі вирішувались в судовому порядку; 
- 02.12.2016 рішенням суду у справі № 925/1201/16, яке набрало законної сили 19.01.2017 було стягнуто 200    982 грн. орендної плати за період з 01.01.2015 по 31.07.2016, тобто з моменту набрання законної сили рішенням суду у справі № 925/654/16 від 18.08.2016 про поновлення договору оренди, а саме з 03.09.2016, у апелянта виник обов`язок щодо плати орендної плати по договору, про що встановлено в судовому рішенні; 
- справа № 925/654/16 стосувалася поновлення договору оренди на той самий строк, і суд вирішив поновити договір з 17.02.2012 по 31.12.2016, з моменту набрання рішенням суду законної сили - з 03.09.2016; 
- в даному позові прокурор і суд знову досліджують період серпень - грудень 2016, січень-грудень 2017, січень-травень 2018; хоча за період з 01.01.2015 по 03.09.2016 вже існує рішення про стягнення заборгованості за цей період, і воно знаходиться на стадії виконання (справа № 925/1201/16); 
- 10.08.2017 набрало законної сили рішення суду у справі № 925/266/17 від 30.03.2017 про поновлення договору оренди на строк п`ять років і на тих самих умовах з дня набрання рішенням суду законної сили; 
- у справі № 925/654/16 судом було поновлено договір оренди з 17.02.2012 по 31.12.2016; з апелянта за період до 03.09.2016 було стягнуто орендну плату; з моменту набрання рішенням суду законної сили апелянт користується до 31.12.2016 земельною ділянкою на підставі договору, поновленого судом, тобто 3 місяці, потім звертається до ГУ Держгеокадастру в установленому законом порядку з заявою про продовження дії договору, і надалі за відсутності належного реагування спір вирішується в судовому порядку; 
- судовим рішенням у справі № 925/266/17 від 30.03.2017 вирішено поновити з 31.12.2016 договір оренди на п`ять років, з моменту набранням законної сили рішенням суду - 10.08.2017; 
- відповідно з 10.08.2017 апелянт має право користуватися земельною ділянкою, так як договір є поновленим; 
- з 03.09.2016 по 31.12.2016 та з 10.08.2017 по 23.05.2018 було сплачено коштів до Митлашівської сільської ради в розмірах вказаних у довідці з банку; також проведені оплати 27.06.2018 в сумі 3    000 грн., 11.06.2018 - 6    000 грн., 29.03.2018 - 3    000 грн., 28.02.2018 - 3000 грн., які суд не взяв до уваги, оскільки з наданих виписок не вбачається, що ці кошти надходили саме за оренду, а не за інші платежі та збори; при цьому суд не встановив у Митлашівської сільської ради чи існують між сторонами ще якісь фінансові питання; 
- не надано судом оцінки також тому, що на момент винесення рішення по суті заборгованості по сплаті орендної плати не існувало, що унеможливлює твердження суду про невиконання умов договору; 
- суддею при прийнятті рішення було також порушено норми процесуального права, про які вказано у апеляційній скарзі.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 16.05.2019.
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019, 21.01.2021, від 25.02.2021, від 27.05.2021, від 01.07.2021, від 22.07.2021 розгляд апеляційної скарги у справі відкладався.
26.11.2020 розгляд справи № 925/518/18 не відбувся, судове засідання призначено на 21.01.2021 ухвалою суду від 30.11.2020.
01.04.2021 розгляд справи №        925/518/18 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. на лікарняному, судді Тищенко А.І. у відпустці з 31.03.2021 по 02.04.2021 включно; судове засідання призначено на 27.05.2021 ухвалою суду від 12.04.2021.
27.05.2021 здійснено заміну позивача-1 у справі № 925/518/18 з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на його правонаступника - Драбівську селищну раду (19800, Черкаська область, Драбівський район, смт. Драбів, вул. Центральна, 69, код ЄДРПОУ - 34226402).
До справи під час апеляційного провадження 15.04.2019 від прокурора та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшли відзиви на апеляційну скаргу; 25.04.2019 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді на відзив на апеляційну скаргу; 02.05.2019 від прокурора надійшло доповнення до відзиву на апеляційну скаргу.
16.05.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 25.04.2019 про витребування від позивача 1 та позивача 2 відповідних документів.
03.02.2021 електронною поштою та 08.02.2021 поштою від Золотоніської місцевої прокуратури надійшла заява про залучення у справі правонаступника.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 апеляційне провадження у справі №925/518/18 зупинялось до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц; 13.11.2019 апеляційне провадження поновлено.  
19.12.2019 апеляційне провадження у справі №925/518/18 зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та опублікування повного тексту судового рішення; 06.08.2020 апеляційне провадження поновлено.  
Склад суду по розгляду апеляційної скарги змінювався, апеляційна скарга призначалась до слухання зміненим складом суду ухвалою від 13.10.2020.          
Явка представників сторін
Відповідачем в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримано доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, оскаржуване рішення відповідач просив скасувати і винести нове рішення про відмову в позові.
26.11.2020 від позивача-1 надійшло клопотання про здійснення розгляду справи без його представника.
03.09.2021 отримано клопотання Драбівської селищної ради про розгляд справи №925/518/18 на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.01.2019, призначений на 09.09.2021, без участі представника позивача.
Відповідач в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представники прокуратури в судових засіданнях апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвал в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України). 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції
29.08.2005 між Драбівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Фермерським господарством    «Бірюк»    (орендар) укладено договір оренди землі.
Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 102,7 га, у тому числі ріллі    102,7 га.
Згідно з п. 8 договору договір укладено на 5 років; після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
У п. 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 22    080, 50 грн. (215 грн. за 1 га ріллі), починаючи з 01 січня 2006 року.
Згідно з п.10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься у грошовій формі щомісячно рівними частками до 25 числа поточного місяця. Остаточний розрахунок проводиться орендарем до 15 грудня поточного року.
На виконання договору орендодавець за актом приймання-передачі від 02.09.2005 року передав орендарю, а останній прийняв в оренду земельну ділянку площею 102,7 га, у тому числі ріллі    102,7 га.
13.02.2006 договір оренди зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП    Центр ДЗК при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.02.2006 року за №04.06.781.00241.
Під час розгляду справи № 925/1201/16 між тими ж сторонами, у відношенні  цього ж договору оренди, встановлені наступні обставини:
« 28.09.2006 року між Драбівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством    «Бірюк» було укладено додаткову угоду до договору оренди, згідно з якою п. 2 цього договору було викладено в наступній редакції:    Загальна площа земельної ділянки, яка передається в оренду, становить    98,0298 га, в тому числі ріллі    96,4784 га, польових шляхів    1,5514 га (починаючи з 01 січня 2006 року).
Державна реєстрація додаткової угоди від 28.09.2006 року не була проведена.
07.10.2011 року Драбівська районна державна адміністрація та Фермерське господарство    «Бірюк» уклали додаткову угоду до договору, якою виклали цей договір у новій редакції, в якій передбачено, зокрема, що:
в оренду передається земельна ділянка загальною площею 98,0298 га, у тому числі: ріллі    96,4784 га, польових шляхів    1,5514 га 102,7 га (пункт 2); договір укладено терміном до 31.12.2011 (пункт 7); орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 838 грн. за 1 га ріллі в рік та по 186 грн. за 1 га польових шляхів в рік (пункт 8); орендна плата вноситься у грошовій формі щомісячно рівними частинами до 20 числа місяця, наступного за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Нарахування проводити з 13.02.2011 (пункт 9).
Державна реєстрація додаткової угоди від 07.10.2011 року не проводилась.
16.02.2012 розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації №26/01-02-1, за клопотанням Фермерського господарства    «Бірюк»    від 07.10.2011 року про поновлення договору оренди землі вирішено, зокрема: поновити договір оренди землі, укладений між Драбівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством    «Бірюк» щодо оренди земельних ділянок державної власності, які знаходяться в адміністративних межах Митлашівської сільської ради Драбівського району, загальною площею 98,0298 га, з них ріллі 96,4748 га, польових шляхів 1,5514 га, терміном до 31.12.2016 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; встановити з 01.01.2012 року Фермерському господарству    «Бірюк»    орендну плату за ріллю у розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки земель та за польові шляхи та полезахисні лісові смуги у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земель.
17.02.2012 року Драбівська районна державна адміністрація та Фермерське господарство    «Бірюк»    уклали додаткову угоду до договору оренди, якою виклали цей договір у новій редакції, якою передбачено, зокрема:
в оренду передається земельна ділянка загальною площею 98,0298 га, у тому числі: ріллі    96,4784 га, польових шляхів    1,5514 га 102,7 га (пункт 2); нормативна грошова оцінка ріллі станом на 01.01.2012 року становить 3 155 194,83 грн. (пункт 4); договір укладено терміном до 31 грудня 2016 року (пункт 7); орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки ріллі та по 327 грн. за 1 га польових шляхів в рік (пункт 8); орендна плата вноситься у грошовій формі щомісячно рівними частинами до 20 числа місяця, наступного за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Нарахування проводити з 01.01.2012 року (пункт 9).
Державна реєстрація додаткової угоди від 17.02.2012 року не була проведена.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.08.2016 року у справі №925/654/16 за позовом Фермерського господарства    «Бірюк»    до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про поновлення договору оренди землі позов задоволено частково і визнано:
поновленим із 17.02.2012 року    договір оренди землі від 29.08.2005 року, укладений між Драбівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством    «Бірюк»;
укладеною з моменту набрання рішення законної сили додаткову угоду до договору оренди землі від 29.08.2005 року про поновлення договору оренди земельної ділянки, кадастровий №7120686500:04:001:0132 загальна площа 95,7575 га, розташованої в адміністративних межах Митлашівської сільської ради Драбівського району (за межами населеного пункту) між Фермерським господарством    «Бірюк»    та розпорядником земель Головним управлінням Держгеокадастру України в Черкаській області в редакції, приведеній у вказаному рішенні господарського суду.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.03.2017 у справі №925/266/17 визнано поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 29 серпня 2005 року, укладений між Фермерським господарством    «Бірюк»    та Драбівською районною державною адміністрацією, шляхом викладення пункту 7 договору оренди землі від 29 серпня 2005 року в редакції п.1 додаткової угоди, поданої позивачем Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області листом-повідомленням 01.11.2016 року, а саме:    договір укладено на 5 (п`ять) років    на той самий строк і на тих самих умовах    з моменту набрання судовим рішенням законної сили.
Законом України від 06 вересня 2012 року    «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності 01.01.2013    ст. 122 Земельного кодексу України    викладено в новій редакції, зокрема, внесено зміни до ч. 4    ст. 122 Земельного кодексу України,    згідно якої центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
В силу наведених положень, повноваження розпорядника земельної ділянки, що перебувала в оренді відповідача з 01.01.2013 набуло  Головне управління Держземагенства в Черкаській області, та в подальшому Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області  (Наказ комісії з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України від 29 квітня 2015 року №3).
Відповідно до вимог ч. 2    ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату віднесені до істотних умов договору оренди землі  (ст. 15 Закону України    «Про оренду землі»).
Згідно п. 38 спірного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.
Систематична несплата земельного податку або орендної плати, з урахуванням положень    ст.141 Земельного кодексу України    є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.12.2016 року зі справи №925/1201/16, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції від 29.03.2017, стягнуто з Фермерського господарства    «Бірюк»     на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області    200    982, 71 грн. боргу з орендної плати за землю та 280, 83 грн. три проценти річних.
Інформацію щодо заборгованості Фермерського господарства    «Бірюк» з орендної плати за користування орендованої за договором від 29.08.2005 року земельної ділянки за 2015 рік, січень-липень 2016 року Драбівське відділення Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції листом від 17 листопада 2016 року №753/23-13-23-022 було наданоГосподарському суду Черкаської області на його вимогу.
Також суд у своєму рішенні зазначив, що на підставі рішення Господарського суду Черкаської області від 18 серпня 2016 року у справі № 925/654/16 та листа Драбівського відділення Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції від 15 вересня 2016 року №606/23-13-12-022 прокурор визначив у позові суму заборгованості відповідача з орендної плати за землю за 2015 рік, січень-липень 2016 року у розмірі 301    474, 07 грн.
Заборгованість заявлена до стягнення в межах даної справи (з урахуванням заяви від 20.07.2018 року) про стягнення з відповідача на користь Митлашівської сільської ради 37    744, 30 грн. боргу зі сплати орендної плати по договору від 29.08.2005 року, а саме: за період серпень-грудень 2016 року    8    578, 28 грн., за січень-грудень 2017 року - 20    587, 86 грн. та за період з січня 2018 року по 20.05.2018 року    8    578, 25 грн. сплачена 22.08.2018 року (вже після звернення прокурора до суду з даним позовом); ухвалою суду від 08.10.2018 закрито провадження у справі №925/518/18 в частині розгляду цих вимог.
В частині розгляду вимог про розірвання договору, під час розгляду справи №925/1201/16 суд дійшов висновку, що період прострочення відповідачем у сплаті орендної плати за землю є незначним і таким, що не означає про систематичну несплату відповідачем орендної плати за поновленим судом договором від 29 серпня 2005 року і відповідно не є достатньою підставою для розірвання цього договору за позовом прокурора, поданим менше ніж через місяць, як судове рішення про поновлення вказаного договору набрало законної сили.
При прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції враховано, що не зважаючи на судове рішення зі справи №925/1201/16, яке набрало законної сили 29.03.2017 року та встановлення судом під час її розгляду факту порушення орендарем свого зобов`язання, орендар в наступні періоди також виконував договір оренди землі з порушенням його умов.
Згідно позову прокурора, станом на 20.05.2018 року заборгованість відповідача по договору становить 37    744, 30 грн., а саме: за період серпень-грудень 2016 року    8    578, 28 грн., за січень-грудень 2017 року - 20    587, 86 грн. та за період з січня 2018 року по 20.05.2018 року    8    578, 25 грн. (розрахунок боргу було здійснено прокурором виходячи із того, що розмір орендної плати за 98,0298 га. землі складає лише 1    715, 65 грн. на місяць, що є значно менше 3% від нормативно грошової оцінки землі).
Заборгованість сплачена лише 22.08.2018, щодо наданої відповідачем копії витягу з електронного кабінету платника податків, який був доданий відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу (т.2 а.с. 38-41) суд першої інстанції вказав, що з даного витягу не вбачається, що вказані кошти сплачувалися саме як орендна плата по договору, а не будь-які інші платежі, зокрема, податки збори чи ін., дані з витягу не спростовують самого факту порушення відповідачем строків сплати боргу по договору.
За висновками суду першої інстанції, всупереч вимогам договору оренди землі, відповідач не сплачував орендну плату у встановленому договором розмірі та у визначені договором строки; систематично порушував умови договору стосовно сплати орендних платежів, а саме: за п`ять місяців 2016 року, протягом всього 2017 року та за п`ять місяців 2018 року, що є підставою для розірвання договору оренди. 
          В частині правозастосування судом першої інстанції враховано висновок Верховного Суду у постанові від 02.05.2018 року зі справи №925/549/17, за яким сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі    ст.526 ЦК України    зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього    Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В частині звернення прокурора з позовом у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор належно обґрунтував підстави здійснення ним представництва інтересів держави у даному спорі порушенням економічних інтересів держави щодо своєчасного надходження до бюджету територіальної громади с. Митлашівка Драбівського району Черкаської області орендної плати за орендовану відповідачем земельну ділянку і нездійсненням належним чином захисту цих інтересів, зокрема, органом державної влади    Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та органом місцевого самоврядування Митлашівською сільською радою.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про залишення рішення суду  без змін виходячи з наступного.
Предметом позову у справі, що розглядається, є вимога про розірвання спірного договору, з підстав систематичного невнесення орендної плати.
У частині 1    статті 2 Закону України «Про оренду землі»    передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються    Земельним кодексом України,    ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до    статті 13 Закону України «Про оренду землі»    договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати (частина 1    статті 24 Закону України «Про оренду землі»).
Згідно із частинами 3, 4    статті 31 Закону України «Про оренду землі»    договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
У частині 1    статті 32 Закону України «Про оренду землі»    передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями    24    і    25    цього    Закону    та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених    Земельним кодексом України    та іншими законами України.
У    статті 141 ЗК України    передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Відповідно до частини 1    статті 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.
Враховуючи наведене, під систематичною несплатою орендної плати, відповідно до положень    статті 782 Цивільного кодексу України, слід розуміти невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд (аналогічну правову позицію, щодо застосування положень    статті 782 ЦК України    під час вирішення судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, викладено, у постанові Верховного Суду у постанові від 04.08.2021 у справі №                 914/689/19).
Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовані факти систематичної несплати орендних платежів, зокрема і при врахуванні обставин, що правові підстави для такої оплати у відповідних періодах виникали саме після набрання законної сили судовими рішеннями про поновлення договору оренди.
Спірний договір оренди поновлено до 31.12.2016 судовим рішенням, прийнятим у справі № 925/654/16. Судове рішення Господарським судом Черкаської області винесено 18.08.2016, набрало законної сили 03.09.2016; державна реєстрація проведена 18.10.2016, що обумовлює наявність правових підстав для відповідача сплатити орендну плату за період з 01.01.2015  по 18.10.2016, також проводити оплату орендних платежів за жовтень, листопад, грудень 2016 року.
В межах справи № 925/1201/16 розглянуто вимоги про стягнення боргу з орендної плати за землю в розмірі 200    982, 71 грн. за період з 01.01.2015 по 31.07.2016 та відмовлено у вимогах прокурора про розірвання договору з огляду на те, що період прострочення на дату подання позову у вказаній справі (з 03.09.2016 по 29.09.2016) був незначним та не означав систематичної несплати орендної плати відповідачем за поновленим договором відповідно до рішення суду у справі  № 925/654/16.
На дату звернення прокурора з позовом у даній справі (24.05.2018 позов направлено поштою), вказана заборгованість, яка стягнута судовим рішенням у справі № 925/1201/16, яке набрало законної сили 29.03.2017, відповідачем сплачена не була.
Інформацією, наданою у листах Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 05.03.2018 № 2.1-33/1904 та від 05.09.2018 № 2.1-33/11125 (арк. спр. 207-210 том 1) підтверджено невиконання судового рішення, прийнятого у справі № 925/1201/16 в примусовому порядку, зазначено, що відповідно до матеріалів зведеного виконавчого провадження № 46799107 станом на 05.09.2018 відсутні будь-які підтверджуючі документи про сплату боргів керівником ФГ «Бірюк» Бірюком О.В.
Платіжних документів, підтверджуючих погашення боргу та відсутність прострочення у сплаті орендних платежів за період з жовтня 2016 по грудень 2016 у строки, встановлені поновленим договором (до 20 числа місяця, наступного за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця) за рішенням суду від 18.08.2016 у справі № 925/654/16 відповідач суду не надав. 
Згідно відповіді Митлашівської сільської ради за вих. № 02-14/92 від 04.04.2018, надходження коштів до бюджету Митлашівської сільської ради від ФГ «Бірюк» протягом 2016-2017 року не було; у 2018 році до бюджету сільради надійшли кошти 28.02.2018 - 3    000 грн., та 29.03.2018 - 3    000 грн..
Оплату боргу, заявленого до стягнення в межах даної справи, відповідачем проведено 22.08.2018 сумою 43    143, 26 грн., що не спростовує факту наявного прострочення понад три місяці по орендних платежах за договором, зокрема: 
за жовтень - грудень 2016 (обов`язок сплати згідно умов поновленого договору до 20.10.2016, до 20.11.2016, до 20.12.2016).
В подальшому питання про поновлення договору оренди на п`ять років (з 01.01.2017) вирішувалось в судовому порядку у справі № 925/266/17, рішення суду Черкаської області від 30.03.2017 набрало законної сили 10.08.2017 (постанова Київського апеляційного господарського суду). 
          Таким чином, починаючи з 10.08.2017 у відповідача були наявні правові підстави для проведення орендних платежів за поновленим на п`ять років договором оренди, однак доказів сплати за оренду у 2017 році, відповідач до матеріалів справи не надав, факт прострочення понад три місяці під час розгляду справи не спростований. 
Оплату орендних платежів за січень - серпень 2017 відповідач мав здійснити після набрання законної сили судовим рішенням у справі № 925/266/17 (з 10.08.2017), та проводити сплату орендних платежів згідно з поновленим договором оренди до 25 числа місяця; тобто до 25.08.2017, до 25.09.2017, до 25.10.2017, до 25.11.2017, до 25.12.2017, до 25.01.2018, до 25.02.2018 …однак перша оплата у 2018 році проведена лише 28.02.2018, що свідчить про систематичну несплату орендних платежів та є підставою для розірвання договору оренди. 
Разом із тим за змістом частини 2    статті 651 ЦК України    договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення    ЦК                 України, під час вирішення судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини 2    статті 651 ЦК України.
Таким чином, апеляційний господарський суд визнає доречними посилання апелянта на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17.
Натомість, при розгляді справи № 912/1385/17 були встановлені обставини внесення орендних платежів, але іншою особою (суборендарем), та прийнято до уваги, що орендодавець отримав плату за оренду земельної ділянки, тоді як у даній справі встановлені обставини підтверджують неможливість досягнення орендодавцем як стороною договору оренди мети договору (отримання плати за оренду земельної ділянки у встановлені договором строки) та неотримання того, на що розраховував орендодавець, укладаючи спірний договір, що є істотним порушенням умов договору оренди.
Стаття 611 ЦК України    передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої    статті 3 ЦК України    належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
З урахуванням викладених вище норм законодавства, у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору.
При цьому сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому    (після звернення з позовом про розірвання договору), оскільки згідно зі    статтею 526 ЦК України    зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього    Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №925/549/17, від 22.10.2019 у справі №923/826/18, від 23.03.2021 у справі №922/2754/19.
          За таких обставин, правильним є врахування та посилання суду першої інстанції на правовий висновок  Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.05.2018 року зі справи № 925/549/17.    
Щодо звернення прокурора з вимогами на захист інтересів держави у даній справі колегія суддів зазначає наступне.
Повноваження на захист прав, свобод та інтересів інших осіб, а тим більше державних чи суспільних інтересів, встановлюються законами України.
Відповідно до частини 1    статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»    представницьким органом територіальної громади є відповідно сільські, селищні, міські ради, які здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені    Конституцією України, цим та іншими законами.
Тобто представницьким органом територіальної громади села Митлашівка є відповідна рада, в свою чергу, можливість захисту суспільних інтересів незалежно від категорії спору надана, зокрема, прокуратурі.    
Відповідно до частини четвертої    статті 53 ГПК України    прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Так, відповідно до    статті 188 Земельного кодексу України, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Згідно зі    статтею 187 Земельного кодексу України    контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
У    статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»    також встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
В свою чергу, правовідносини, пов`язані з використанням земель державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а використання земельної ділянки з порушеннями земельного законодавства  (якщо таке буде встановлено), такому суспільному інтересу не відповідає.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (п. 37, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 912/2385/18).
Судом першої інстанції, при розгляді справи було враховано, що відповідно до ст.4 Закону України    «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.
Саме    стаття 122 ЗК України    визначає повноваження, зокрема, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у користування.
Отже, повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою перейшло за законом від Драбівської районної державної адміністрації до інших державних органів з 01 січня 2013 року. Такі повноваження перейшли не на умовах правонаступництва, а на підставі закону.
Визначені державою (власником землі) в законі нові орендодавці мають право контролювати належність виконання орендарями своїх зобов`язань за чинними договорами оренди землі.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання частин 3-5    статті 53 ГПК України    і частин 3, 4    статті 23 Закону України «Про прокуратуру»    прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави позивачами, які з моменту виникнення боргу за користування відповідачем земельною ділянкою не вжили заходів щодо розірвання договору оренди спірної земельної ділянки та стягнення боргу у судовому порядку, а саме, що у відповіді Митлашівської сільської ради від 04.04.2018 за № 02-14/92  поінформовано, що вказаний орган не може належним чином здійснити захист інтересів держави в судовому порядку, оскільки посади юриста, який би міг забезпечити представництво інтересів в суді, у штаті сільської ради не передбачено, крім того, кошти щодо сплати судового збору з місцевого бюджету не виділялись. Також, відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 10.04.2018 за № 2416/2-18 жодні заходи, спрямовані на розірвання договору оренди землі не вживалися, оскільки передача в оренду ФГ «Бірюк» земельних ділянок в адміністративних межах Митлашівської сільської ради здійснювалась до 2013 року Драбівською районною державною адміністрацією. 
Саме вказані обставини зумовили необхідність подання позову до суду прокуратурою в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Драбівської районної державної адміністрації та Митлашівської сільської ради (органи уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах станом на дату звернення прокурора з позовом), що, зокрема, підтверджено залученими до справи повідомленнями. 
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що прокурор навів підстави для представництва інтересів територіальної громади шляхом звернення до суду з позовом. 
Викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного у справі судового рішення, оскільки їм було надано належну оцінку судом першої інстанції, який обгрунтовано їх відхилив і такі не спростовують зроблених судом висновків про наявність підстав для розірвання договору оренди в судовому порядку. 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.     
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
За таких обставин решту аргументів відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про задоволення позову.
Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Фермерського господарства "Бірюк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.01.2019 у справі № 925/518/18.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276 ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Бірюк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.01.2019 у справі №925/518/18 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 23.01.2019 у справі                  №925/518/18 залишити без змін.
3. Матеріали справи №925/518/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
          Повний текст постанови підписано 20.09.2021 після виходу суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б. з відпустки. 
Головуючий суддя                                                            І.М. Скрипка 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                А.І. Тищенко