ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 р.	Справа № 440/5446/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Головко А.Б., вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 02.06.21 року по справі № 440/5446/21
          за позовом    ОСОБА_1  
          до    Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                 
          про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
28.05.2021 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив суд:
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 нараховане і не отриманого щомісячного довічного грошового утримання в сумі 1622949,13 грн.; інфляційних збитків - 80956,55 грн.; 3% річних - 25611,47 грн.; моральну шкоду - 150000 грн., всього -1879517,15 грн.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 відмовлено у відкритті провадження по справі.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної; заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо  у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Відмовляючи у відкритті провадження по справі суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі є тотожним спору у справі №440/1571/20, що розглянув Полтавський окружний адміністративний суд (рішення від 31.08.2020), оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. 

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №440/1571/20, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.03.2020 №328. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду від 25.02.2020 №01-46/74/2020, виданої Апеляційним судом Полтавської області, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення, відповідно до положень ч. 2 ст. 255 КАС України, набрало законної сили 16.11.2020.
В обґрунтування заявлених позовних вимог по даній справі позивачем зазначено, що на виконання вказаного вище рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області проведено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19.02.2020, однак, 09.03.2021 виплачено позивачу лише місячний розмір довічного грошового утримання за березень 2021 року, в подальшому відповідач перерахував довічне грошове утримання в місячному розмірі за квітень і травень 2021 року, хоча на виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повинно було виплатити позивачу заборгованість по виплаті щомісячного грошового утримання, яка за період з 19.02.2020 по 28.02.2021 становить 1622949,13 грн., у зв`язку з невиплатою якої позивач звернувся до суду з   позовом у цій справі.
Фактично при зверненні до суду з новим позовом ОСОБА_1 посилається на протиправну бездіяльність допущену суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №440/1571/20, яка виразилась у неналежному виконанні вказаного рішення суду.
Тобто, шляхом ініціювання іншого окремого судового спору (подання даної позовної заяви) позивач намагається вирішити питання виконання відповідачем рішення суду в адміністративній справі №440/1571/20.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відтак, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Слід зазначити, що за умови невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу щодо відповідача - суб`єкта владних повноважень, а невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.08.2020 по справі №552/6254/16-а.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовані розділом ІV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" Кодексу адміністративного судочинства України, яким не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тобто, вказаними положеннями КАС України визначено наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спір у даній справі є тотожним спору у справі №440/1571/20, що розглянув Полтавський окружний адміністративний суд (рішення від 31.08.2020), оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Таким чином, з урахуванням того, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили рішення, а саме рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №440/1571/20, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, для відмови у відкритті провадження у даній справі.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 по справі №440/5446/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  20.09.2021 року