УХВАЛА

12 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/13239/19
адміністративне провадження № К/9901/25146/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року
у справі №520/13239/19
за позовом Управління поліції охорони в Харківській області
до Головного управління ДПС у Харківській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ: 
09 липня 2021 року до Верховного Суду всьоме надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі №520/13239/19, предметом спору у якій є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 грудня 2019 року № 00000550503 про збільшення суми грошових зобов`язань Управління поліції охорони в Харківській області з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на суму 532177,50  грн, з яких 425 742,00 грн основне зобов`язання та 106 435,50 грн штрафні (фінансові) санкції.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження Головне управління ДПС у Харківській області зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано підпункт  134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статтю 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року у справі №826/5743/14.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої   статті 328 КАС України   у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Разом з тим подібність правовідносин, а саме наявність однакових правових ознак між справами, заявником касаційної скарги не наведена. Крім того, у справі №826/5743/14 стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», про неправильне застосування якої вказано у касаційній скарзі, Верховним Судом не застосовувалась.
Обґрунтування підстави касаційного оскарження зводиться до викладення обставин справи, цитування постанови Верховного Суду від 20 серпня 2020 року у справі №826/5743/14, норм  податкового та іншого законодавства України, які, на переконання скаржника, свідчать про відсутність підстав для задоволення позову, з абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою   статті 328 КАС України.
Фактично касаційна скарга побудована на незгоді  із наданою судами правовою оцінкою встановленим обставинам і дослідженим доказам, що не є тотожним застосуванню норм права без урахування висновків Верховного Суду та підставою касаційного оскарження судових рішень.
Також Головне управління ДПС у Харківській області підставою касаційного оскарження зазначає пункт 4 частини четвертої  статті 328 КАС України, однак посилання на пункт 1 частини другої статті 353 КАС України, який регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу, касаційна скарга не містить.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою   статті 328 КАС України   підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі №520/13239/19 за позовом Управління поліції охорони в Харківській області до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                 Р.Ф. Ханова