УХВАЛА

10 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/15212/20
адміністративне провадження № К/9901/23279/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі № 420/15212/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправним рішення відповідача від 11.08.2020 №294 про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці (позивачки) на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 №06-21/253/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 11.08.2020 №294 про відмову у проведенні перерахунку та виплаті позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 №06-21/253/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці;
- зобов`язано відповідача здійснити позивачці, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 №06-21/253/2020, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 апеляційну скаргу позивачки задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 змінено та доповнено абзац третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 словами: «у розмірі 82% від суддівської винагороди діючого судді»;
- в решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 залишено без змін.
29.06.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 12.07.2021 касаційну скаргу залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору. Скаржнику надано строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.
На виконання вимог ухвали від скаржника 03.08.2021 надійшло платіжне доручення від 26.07.2021 №  18995.
За приписами частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом, вона вважається поданою у день її первинного подання до адміністративного суду.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
В ухвалі Верховного Суду від 12.07.2021 про залишення касаційної скарги колегія суддів наголошувала на цьому.
У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Таким чином, касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що оскаржуване судове рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі № 420/15212/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.М. Чиркін
Судді:                                                                                           В.М. Кравчук
                                                                                                    О.П. Стародуб