Постанова
Іменем України
 
22 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа №707/2366/14-ц
провадження №61-4558св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ткачука О. С.,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є  товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у складі судді Сіренка Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є  товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг»,
відповідачі:        ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог, процесуальних звернень, судових рішень  суду першої інстанції та апеляційної інстанцій 
1.   У червні 2009 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду 
з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2.   Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області 
від 20 вересня 2011 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 138 687,34 доларів США, що еквівалентно 1 056 215,04 грн, заборгованість за простроченим кредитом у сумі 6 267,82 доларів США, що еквівалентно 47 734, 46 грн, заборгованість за простроченими процентами по кредиту в розмірі 15 371,3 доларів США, що еквівалентно 117 064, 75 грн, та 174 769, 23 грн пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором кредиту. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
3.   Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 травня 
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2011 року залишено без змін.
4.   18 липня 2014 року Черкаським районним судом Черкаської області були видані виконавчі листи на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2011 року.
5.   05 вересня 2014 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося із заявою про продовження строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
6.   Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області 
від 01 жовтня 2014 року заяву АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі №2-23/2011 за позовом 
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору.
 
Короткий зміст оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції
7.   Не погодившись із ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року, ОСОБА_2 05 лютого 2021 року (згідно відтиску на поштовому конверті) подав апеляційну скаргу.
8.   Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті апеляційного провадження. 
9.   Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року подана після спливу одного року з дня складення повного тексту ухвали, випадки, наведені у частині другій статті 358 ЦПК України відсутні, що дає суду підстави для відмови 
у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
10.   У касаційній скарзі, поданій у березні 2021 року,  ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
11.   Доводи касаційної скарги зводяться до порушення судом апеляційної інстанції процесуального права - невірного застосовано положення частини другої статті 358 ЦПК України. 
12.   Апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що  ОСОБА_2 не був зазначений у заяві стягувача про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а відповідно не отримував жодних повісток та оспореної ухвали.
13.   Касаційна скарга також містить посилання на порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону при  постановленні ухвали 
від 01 жовтня 2014 року.
 
Доводи інших учасників справи
14.   У відзиві товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» заперечило проти доводів касаційної скарги, вважає викладені в ній твердження безпідставними, такими, що не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
15.   Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
16.   Ухвалою Верховного Судувід 14 липня 2021 рокузамінено позивача 
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг».
17.   Ухвалою  Верховного Суду від 12 серпня 2021 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
18.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
19.   Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,         є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
20.   Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
21.   Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
22.   Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
23.   За змістом частини другої статті 292, частини другої статті 294 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення судом першої інстанції ухвали, Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
24.   Частина третя статті 297 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення судом першої інстанції ухвали передбачала можливість поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції за наявності підстав для такого поновлення, які будуть визнані судом поважними.
25.   У лютому 2021 року  ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області 
від 01 жовтня 2014 року.
26.   Згідно з пунктом 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені 
в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
27.   Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи.
28.   За правилами статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина перша, друга статті 352 ЦПК України).
29.   Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно 
від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження 
у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або 
не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
30.   Отже, процесуальний строк, зазначений у частині другій статті 358 ЦПК України при відсутності винятків не може бути поновлений. Проте, при наявності винятків, визначених цією частиною статті 358 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути поновлений, навіть, якщо апеляційну скаргу подано зі спливом річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому процедура апеляційного оскарження визначається за процесуальними правилами, які діють на момент подання апеляційної скарги, а не на час ухвалення оскаржуваного рішення.
31.   Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду 
у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).
32.   Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
33.   Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» 
від 28 жовтня 2004 року).
34.   При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд 
з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).
35.   Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя стаття 3 ЦПК України).
36.   З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 є співвідповідачем у справі.
37.   Вирішуючи питання по відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року, суд апеляційної інстанції проаналізував матеріали справи та дійшов висновку, що  ОСОБА_2 було відомо про розгляд даної цивільної справи, йому неодноразово суд першої інстанції направляв повістки про виклик до суду, проте він з розумним інтервалом часу не цікавився станом розгляду справи. Про поважні причини своєї неявки до суду 
ОСОБА_2 не повідомляв.
38.   Основними засадами судочинства, відповідно до частини першої                      статті 129 Конституції України, визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
39.   Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
40.   Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.
41.   Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини 
і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право має бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
42.   У статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право 
на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
43.   Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням 
статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
44.   Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
45.   Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
46.   Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
47.   Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128 - 130 ЦПК України.
48.   Згідно частини п`ятої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена  з  таким  розрахунком, щоб особи, 
які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно. 
49.   Частиною шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом 
з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
50.   Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
51.   Звертаючись 05 вересня 2014 року із заявою про продовження строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, ПАТ Банк «Фінанси та  Кредит» не зазначило ОСОБА_2 учасником справи 
(а. с. 101 т. 1). 
52.   Ухвала від 01 жовтня 2014 року про продовження строку пред`явлення виконавчого листа до виконання Черкаським районним судом Черкаської області постановлена без участі сторін.
53.   Згідно супровідного листа суду від 07 жовтня 2014 року копія ухвали суду від 01 жовтня 2014 року була направлена лише ПАТ Банк «Фінанси та  Кредит» ( а. с. 108 т. 2).
54.   Посилання апеляційного суду на те, що згідно змісту ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи спростовується матеріалами справи, оскільки відсутні докази про повідомлення ОСОБА_2 про судове засідання, призначене на 01 жовтня 2014 року. 
55.   У матеріалах справи також відсутні відомості про направлення копії ухвали суду від 01 жовтня 2014 року відповідачу ОСОБА_2 .
56.   Зіславшись на те, що ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся про розгляд справи по суті, йому направлялася копія рішення у справі, однак неодноразово не отримував рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення і вони поверталися до суду у зв`язку 
із закінченням терміну зберігання, апеляційний суд не врахував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у пунктах 47, 48 постанови від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18) про те, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).
57.   Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи у цьому випадку може свідчити лише розписка, яка в матеріалах справи відсутня.
58.   Колегія суддів не бере до уваги доводи касаційної скарги, які стосуються оскарження ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року, оскільки зазначене судове рішення  не є предметом касаційного перегляду.
59.   За викладених обставин оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
60.   Згідно з частинами четвертою та шостою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
61.   Верховний Суд зробив висновок, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини четвертої статті 406, частин четвертої та шостої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року скасувати.
Справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                             В. С. Висоцька
 
Судді                                                                                       А. І. Грушицький
 
                                                                                                         І. В. Литвиненко
 
                                                                                                         Є. В. Петров
 
                                                                                                         О. С. Ткачук