Номер провадження: 22-ц/813/8092/21 
Номер справи місцевого суду: 521/11755/20
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Гірняк Л.А., Цюри Т.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2021року, постановленого під головуванням судді Сегеди С.М., повний текст рішення складений 29 березня 2021 року, по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коста Фонтана» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті за надані послуги, -
в с т а н о в и в:
У липні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Коста Фонтана» (далі – ТОВ «Коста Фонтана») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті за надані послуги, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території та паркінгу за період з 01 січня 2019 року по 09 липня 2020 року в розмірі – 81281,99 грн., яка складається з заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території – 61281,99 грн., та з заборгованості за утримання паркінга – 20000,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, щоТОВ «Коста Фонтана» забезпечує житловими комунальними послугами Готель на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 (далі – Комплекс).
Відповідач на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 21 травня 2018 року є власником апартаментів №2705, загальною площею 129,50 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 .
14 лютого 2019 року право власності ОСОБА_2 на апартаменти за АДРЕСА_2 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
За вказаною адресою відповідачу також належать на праві власності на підставі актів прийому-передачі майнових прав на об`єкт до договорів купівлі-продажу майнових прав від 12 листопада 2019 року два машиномісця за АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , загальною площею 19,1 кв.м. кожний.
27 березня 2020 року право власності ОСОБА_2 на машиномісця за АДРЕСА_3 та за АДРЕСА_4 , загальною площею 19,1 кв.м. кожний, було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
ТОВ «Коста Фонтана» на підставі договору про надання послуг з управління від 14 січня 2019 року (далі – Договір від 14 січня 2019 року) здійснює обслуговування даного Комплексу та забезпечує його управління та утримання, виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх співвласників Комплексу та виступає колективним споживачем перед виробниками та постачальниками комунальних послуг.
Також відповідно до Договору про надання послуг з комплексного обслуговування паркінгу від 14 січня 2019 року, укладеного з співвласниками АДРЕСА_5 , виконавець ТОВ «Коста Фонтана» зобов`язаний надати послуги з комплексного обслуговування підземного паркінгу, а споживач (співвласники Готелю) зобов`язуються прийняти послуги та оплатити. Вартість послуг відповідно до п. 31 Договору була встановлена в розмірі 600,00 грн., а відповідно до додаткової угоди з 31 серпня 2019 року – 1000,00 грн.
Позивач свої зобов`язання виконує належним чином, а відповідач ОСОБА_3 оплату за користування послугами не проводить, у зв`язку з чим у останнього за період з 01 січня 2019 року по 09 липня 2020 року виникла заборгованість в розмірі 81281,99 грн., яка складається з заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території – 61281,99 грн., та з заборгованості за утримання паркінга – 20000,00 грн.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2021року позов ТОВ «Коста Фонтана» задоволений.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Коста Фонтана» суму заборгованості по оплаті за послуги з управління та утримання спільного майна за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2020 року в розмірі 61281 грн. 99 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Коста Фонтана» суму заборгованості по оплаті за послуги з утримання паркінга за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2020 року в розмірі 20000 грн.
Вирішено питання про судові витрати.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі, посилаючись нанеповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, щосудом першої інстанції невірно визначено правовий статус належних об`єктів нерухомого майна, невірно зроблений висновок про існування договірних правовідносин між ОСОБА_2 та ТОВ «Коста Фонтана», неправильний висновок щодо зобов`язань зі сплати коштів за житлово-комунальні послуги на користь третьої сторони, невірний висновок, що не проживання відповідача не звільняє від оплати комунальних витрат, які несе управитель, невірний висновок, що відсутність договору на надання комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Також судом неправильно застосовані положення статей 526, 527, 360, 610 ЦК України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», та не застосовано положення частини 4 стаття 82 ЦПК України.
У своєму відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Носкіна І.М., яка представляє інтереси ТОВ «Коста Фонтана» зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, рішення суду законним та винесеним без порушення норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи не відповідають дійсним обставинам справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно  до ст.  375ЦПК України,  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ТОВ «Коста Фонтана» є юридичною особою, яке діє на підставі Статуту, має свою печатку та рахунок в банківських установах (т. 1 а.с. 22-25).
08 червня 2017 року була проведена державна реєстрація ТОВ «Коста Фонтана» (т. 1 а.с. 19-21).
03 січня 2019 року замовник будівництва Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ «Комета-М» передав, а ТОВ «Коста Фонтана» прийняло на баланс та обслуговування Готель на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із спільного майна, що підтверджується актом приймання-передачі Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 » від 03 січня 2019 року, підписаного директором ТОВ «Коста Фонтана», енергетиком ТОВ «Коста Фонтана» та директором ТОВ «Комета-М» (т. 1 а.с. 26-27).
Загальна площа всіх апартаментів та/або нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , складає 31516,70 кв.м. Загальна кількість співвласників (власників апартаментів та/або нежитлових приміщень) складає 71 особу, яким належить на праві власності 15926,20 кв.м. або 50,5% (відсотків) від загальної площі всіх апартаментів та/або нежитлових приміщень.
31 грудня 2018 року були проведені загальні збори співвласників апартаментів та/або нежитлових приміщень Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом загальних зборів співвласників апартаментів та/або нежитлових приміщень Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 від 14 січня 2019 року (т .2 а.с. 38-160).
14 січня 2019 року між ТОВ «Коста Фонтана» та співвласниками АДРЕСА_5 , було підписано договір про надання послуги з управління від 14 січня 2019 року, згідно умов якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з Управління Готелем на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язувались оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Послуга з управління включає утримання спільного майна Комплексу, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, управління ліфтів, тощо, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна комплексу; поточний ремонт спільного майна комплексу, а також підписано технічну характеристику Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , що є додатком №1 до вказаного договору (т. 1 а.с. 28-31, 32, 33).
30 вересня 2019 року між ТОВ «Коста Фонтана» та співвласниками АДРЕСА_5 було підписано додаткову угоду №1 до договору про надання послуги з управління від 14 січня 2019 року, відповідно до умов якої п. 3.1. Договору було викладено в новій редакції: «3.1 Ціна послуги з управління становить 26,00 грн. (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв.м. загальної площі апартаментів та/або нежитлового приміщення у Комплексі та включає: витрати на утримання комплексу та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна в розмірі 26,00 грн. відповідно до кошторису витрат, що міститься у Додатку 1 до цієї Додаткової угоди (т. 1 а.с. 34, 35-36).
14 січня 2019 року між ТОВ «Коста Фонтана» та співвласниками АДРЕСА_5 , було підписано договір про надання послуг з комплексного обслуговування паркінгу, згідно умов якого виконавець зобов`язаний надати відповідно до умов договору, як власними силами, так і шляхом залучення підрядних підприємств (організацій), послуги з комплексного обслуговування підземного паркінгу, який є підвальним поверхом Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язується прийняти послуги та оплатити (відшкодувати витрати) їх згідно умов цього договору. Крім того підписаний кошторис витрат (т. 1 а.с. 40).
31 серпня 2019 року між ТОВ «Коста Фонтана» та співвласниками АДРЕСА_5 , було підписано додаткову угоду №1 до договору про надання послуг з комплексного обслуговування паркінгу від 14 січня 2019 року, відповідно до умов якої п. 3.1. Договору було викладено в новій редакції: «3.1 Сторони домовились, що вартість послуги з комплексного обслуговування паркінгу становить 1000,00 грн., із розрахунку одного машино-місця у паркінгу, для власників та/або осіб, які набули майнові права на машино-місце у паркінгу (т. 1 а.с. 41, 42).
ТОВ «Коста Фонтана» на підставі акту приймання-передачі зазначеного вище об`єкту на його баланс та на підставі відповідних договорів, укладених між ТОВ «Коста Фонтана» та співвласниками «Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 » про надання послуги з управління від 14 січня 2019 року, здійснює обслуговування та утримання нерухомого об`єкту - Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , та забезпечує його управління, виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх співвласників Комплексу та виступає колективним споживачем перед виробниками та постачальниками комунальних послуг.
Пунктами 1.1., 1.4. Договору від 14 січня 2019 року встановлено, що Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління Готелем на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом з підземним паркінгом, яка включає: утримання спільного майна Комплексу, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, утримання ліфтів, тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна Комплексу; поточний ремонт спільного майна Комплексу.
Відповідно до п. 2.2 договору (підпункт 3) кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати Управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. У разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу з управління, співвласники зобов`язані сплачувати пеню в розмірі, встановленому договором, яка вводиться з 01 травня 2019 року.
Згідно п. 3 Договору від 14 січня 2019 року ціна послуги з управління становить 26,58 грн. (в тому числі ПДВ) на місяць за 1 кв.м. загальної площі апартаментів та/або нежитлового приміщення. Плата за послугу вноситься не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Відповідно до Договору про надання послуг з комплексного обслуговування паркінгу від 14 січня 2019 року, укладеного з співвласниками АДРЕСА_5 , виконавець ТОВ «Коста Фонтана» зобов`язаний надати послуги з комплексного обслуговування підземного паркінгу, а споживачі (співвласники Готелю) зобов`язуються прийняти послуги та оплатити їх. Вартість послуг відповідно до п. 31 Договору була встановлена в розмірі 600,00 грн., а відповідно до додаткової угоди – з 31 серпня 2019 року у розмірі 1000,00 грн.
Судом встановлено, що управляючою компанією ТОВ «Коста Фонтана» було укладено з власниками апартаментів 87 договорів про надання послуг з комплексного обслуговування паркінгу та 225 договорів про надання послуг з управління за адресою : АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 6, 7-10, 11-12, 13-30).
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Коста Фонтана» та різними юридичними та фізичними особами були укладені договори про надання послуг, а саме 12 серпня 2019 року між ТОВ «Коста Фонтана» та ТОВ «7 МІКРАС» було укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування обладнання по індивідуальній калькуляції (т. 1 а.с. 43-46).
20 серпня 2019 року між ТОВ «Коста Фонтана» та ТОВ Союз» було укладено договір на вивіз твердих відходів (т. 1 а.с. 47-49).
12 серпня 2019 року між ТОВ «Коста Фонтана» та АТ «Одесаобленерго» було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (т. 1 а.с. 50-53).
04 вересня 2019 року між ТОВ «Коста Фонтана» та ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» укладено договір 01-259-ПВЦ про постачання електричної енергії споживачу (т. 1 а.с. 54-59).
14 серпня 2019 року між ТОВ «Коста Фонтана» та ТОВ «Інфокс» було укладено договір про надання послуг центрального водопостачання та водовідведення (т. 1 а.с. 60-63).
Крім перерахованих вище договорів, ТОВ «Коста Фонтана» уклало і інші договори з іншими особами щодо надання послуг (т. 1 а.с. 63-65, 66-67, 68-69, 70, 71-72).
Встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 21 травня 2018 року та акту приймання-передачі від 27 грудня 2018 року належать апартаменти №2705, загальною площею 129,50 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 9-11, 12).
Відповідно до першого розділу Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 21 травня 2018 року, укладеного між ТОВ «Комета-М» та ОСОБА_2 , за всіма питаннями, що не врегульовані цим Договором, сторони керуються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами цивільного законодавства України.
Відповідно до другого розділу вказаного Договору, об`єкт будівництва, об`єкт – готель апартаментного типу на 120 місць, з апартаментами, спортивно-оздоровчим і культурно-розважальним комплексом за адресою: АДРЕСА_1 . З моменту завершення будівництва Об`єкт будівництва є новозбудованим об`єктом нерухомого майна, в якому розташовані апартаменти та нежитлові приміщення, на які можливе оформлення право власності, як на окремі новозбудованого нерухомого майна.
Апартаменти – ізольоване помешкання, розташоване в Об`єкті, яке відділене від інших суміжних приміщень стінами без отвору або глухими перегородками та має самостійний вихід на сходову клітку, коридор загального користування, у двір чи на вулицю. До складу апартаментів входять приміщення (частини її внутрішнього об`єму, обмежені будівельними елементами), що не є окремими об`єктами нерухомого майна (нерухомими речами) та не мають цивільної оборотоздатності окремо від апартаментів. Апартаменти окремий об`єкт нерухомого майна, який власник отримує у використання, як єдине ціле. Апартаменти – окремий об`єкт нерухомого майна, та окремий об`єкт права власності, що не є складовою частиною іншої нерухомої речі (об`єкту нерухомого майна) та не утворює із іншими нерухомими речами (об`єктами нерухомого майна) складну річ. Апартаменти не є приналежністю Об`єкту або будь-якої іншої нерухомості. Відчуження апартаментів не пошкоджує та не знецінює об`єкт, в якому вони розташовані. Апартаменти є окремим об`єктом цивільних прав та має самостійну цивільну оборотоздатність.
Новозбудоване майно – Апартаменти № НОМЕР_1 , загальною площею 129,50 кв.м., розташовані на 7 поверсі 2 секції об`єкту будівництва. Новозбудоване майно буде використовуватися покупцем для власних потреб.
Експлуатаційні витрати – витрати по утриманню Об`єкту будівництва, прибудинкової території та Новозбудованого майна: сплата за спожиті електроенергію, холодну та гарячу воду, водовідведення (за даними лічильника), тепло, зовнішнє освітлення, освітлення приміщень загального користування (східних клітин, коридорів, вестибюлів та інші), прибирання територій та сходових клітин, послуги з дезінфекції, дезінсекції, дератизації (при їх проведенні), плата за землю (пропорційно до загальної площі Новозбудованого майна), оплата за надання телекомунікаційних послуг, послуг системи відеонагляду та домофонної системи, вивіз сміття (твердого побутового та інших), витрати по обслуговуванню та ремонту ліфтів та інших.
Утримувач – продавець або інша особа, яка несе експлуатаційні витрати.
Експлуатаційні (комунальні, споживчі, побутові ) договори – договір на користування електричною енергією щодо Новозбудованого майна, договір з юридичною особою – управителем стосовно відшкодування експлуатаційних витрат та утримання Об`єкту.
Пунктами 6.1., 6.2 Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 21 травня 2018 року встановлено, що після сплати 100% суми Договору та протягом 35 робочих днів з дати надання продавцю документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, продавець зобов`язується передати покупцю майнові права та документи, що підтверджують право власності продавця на майнові права (акт приймання-передачі майнових прав, тощо) та інші документи, надання яких є в компетенції продавця, що необхідні для отримання покупцем свідоцтва про право власності на новозбудоване майно, а покупець зобов`язується прийняти документи та підписати акт приймання-передачі майнових прав відповідно до умов цього договору. Майнові права вважаються переданими покупцю у дату, зазначену в акті приймання-передачі майнових прав. Оформлення права власності на новозбудоване майно покупця здійснюється з видачею свідоцтва про право власності на це майно, як на об`єкт нерухомого майна, в порядку, передбаченому чинним законодавством України (т. 1 а.с. 10).
Відповідно до п. 1 Акту приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомого майна Договору №К-2705/2 від 21 травня 2018 року від 27 грудня 2018 року, підписаного ТОВ «Комета-М» та ОСОБА_2 , останньому були передані у власність майнові права, у зв`язку з чим покупець отримав безумовне право на Новозбудоване майно, що після державної реєстрації (за ініціативою покупця) стає правом власності покупця на новозбудоване майно як на нерухомість (т. 1 а.с. 12). 
Згідно п. 6 Акту приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомого майна Договору №К-2705/2 від 21 травня 2018 року від 27 грудня 2018 року покупець разом з майновими правами отримав безумовне право на частину загального та неподільного майна в Об`єкті будівництва (в термінах Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), пропорційно площі новозбудованого майна без виділу частини загального та неподільного майна в натурі. Рухомі та нерухомі речі (або їх частини), що є невід`ємною частиною Об`єкту будівництва, які визначені індивідуальними ознаками та належать на праві власності фізичним та юридичним особам на підставі належним чином оформлених документів, що підтверджують таке право власності, не є загальним та неподільним.
Відповідно до п. п. 8.1, 8.2 Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №К-2705/2 від 21 травня 2018 року покупець зобов`язаний разом з підписанням Акту прийому-передачі укласти Експлуатаційні договори та здійснювати відшкодування експлуатаційних витрат утримувача відповідно до Експлуатаційного договору. Покупець зобов`язаний виконувати вимоги, встановлені нормативно-правовими актами щодо користування приміщеннями будинків і прибудинковими територіями.
Таким чином, відповідач при підписанні Договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №К-2705/2 від 21 травня 2018 року взяв на себе зобов`язання разом з підписанням Акту прийому-передачі укласти Експлуатаційні договори та здійснювати відшкодування експлуатаційних витрат утримувача відповідно до Експлуатаційного договору.
Отже, укладення Експлуатаційного договору з управителем, тобто ТОВ «Коста Фонтана» є не правом відповідача, а його обов`язком.
14 лютого 2019 року право власності ОСОБА_2 на апартаменти за АДРЕСА_2 на підставі технічного паспорту від 29 січня 2019 року, виписки з переліку осіб, які брали участь в фінансуванні об`єкта будівництва від 27 грудня 2018 року, довідки від 21 травня 2018 року, акту приймання-передачі від 27 грудня 2018 року, договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 21 травня 2018 року, договору про розірвання від 25 травня 2018 року, договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 26 листопада 2015 року, договору про розірвання від 25 травня 2018 року, договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 26 листопада 2015 року, було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 лютого 2019 року (т. 1 а.с. 13).
ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №16129/РН-Г від 22 серпня 2016 року та акту приймання-передачі майнових прав до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт від 12 листопада 2019 року належить машиномісце за АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 229-233, 234).
27 березня 2020 року право власності ОСОБА_2 на машиномісце за АДРЕСА_7 , загальною площею 19,1 кв.м., на підставі технічного паспорта від 24 грудня 2019 року, акту приймання-передачі майнових прав на об`єкт до договору купівлі-продажу майнових прав від 12 листопада 2019 року, додаткової угоди до договору купівлі-продажу майнових прав від 11 листопада 2019 року, договору купівлі-продажу майнових прав №16129/РН-Г від 22 серпня 2016 року, було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 квітня 2020 року (т. 1 а.с. 15).
Також ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №16147/РН-Г від 29 серпня 2016 року та акту приймання-передачі майнових прав до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт від 12 листопада 2019 року належить машиномісце за АДРЕСА_8 (т. 1 а.с. 235-239, 240).
27 березня 2020 року право власності ОСОБА_2 на машиномісце за АДРЕСА_9 , загальною площею 19,1 кв.м., на підставі технічного паспорта від 24 грудня 2019 року, акту приймання-передачі майнових прав на об`єкт до договору купівлі-продажу майнових прав 12 листопада 2019 року, додаткової угоди до договору купівлі-продажу майнових прав від 11 листопада 2019 року, договору купівлі-продажу майнових прав №16147/РН-Г від 29 серпня 2016 року, було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 березня 2019 року (т. 1 а.с. 14).
Отже, дані обставини свідчать про те, що відповідач, як співвласник об`єкта нерухомості Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , знав, що повинен нести експлуатаційні витрати на утримання об`єкту, в якому розміщені апартаменти та машиномісця, які належать йому на праві власності.
Встановлено, що ОСОБА_3 в апартаментах по АДРЕСА_1 не проживає, що підтверджується довідкою ТОВ «Коста Фонтана» від 25 лютого 2021 року (т. 2 а.с. 5).
Проте не проживання відповідача в апартаментах №2705, загальною площею 129,50 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 , які належить йому на праві власності, не звільняє останнього від оплати експлуатаційних витрат, які несе управитель.
З матеріалів справи вбачається, що 24 квітня 2019 року ТОВ «Коста Фонтана» направило на адресу відповідача претензію про сплату суми заборгованості, яка станом на 24 квітня 2019 року складала 11636,45 грн. (т. 2 а.с. 31, 33-37).
Встановлено, що Малиновським районним судом м. Одеси від 25 травня 2020 року по справі №521/7880/20 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Коста Фонтана» заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги та витрат по сплаті судового збору.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 червня 2020 року було скасовано судовий наказ Малиновського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року в справі №521/7880/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Коста Фонтана» заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги та витрат по сплаті судового збору (т. 1 а.с. 18).
Задовольняючи позов ТОВ «Коста Фонтана» про стягнення заборгованості по сплаті за надані послуги, суд першої інстанції виходив з наступного.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.
Кожен співвласник зобов`язаний брати участь в витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.
Виходячи зі змісту цих норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими.
Утримання будинків і прибудинкових територій полягає у забезпеченні експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року).
Отже, витрати на утримання будинку та прибудинкової території та витрати на опалення є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст. 360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Оскільки, позивач, як утримувач об`єкту нерухомість, а саме Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , несе витрати на його утримання, то відповідач повинен сплатити заборгованість за надані послуги за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2020 року в розмірі 81281,99 грн., яка складається з витрат з управління та утримання спільного майна в розмірі 61281,99 грн. та витрат на обслуговування паркінгу в розмірі 20000,00 грн.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вказані висновки відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно визначено правовий статус належних об`єктів нерухомого майна, невірно зроблений висновок про існування договірних правовідносин між ОСОБА_2 та ТОВ «Коста Фонтана» є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 є власником апартаментів та машиномісць, ана підставі підписаного між ТОВ «Коста Фонтана» та співвласниками Готелю договору, ТОВ «Коста Фонтана» здійснює обслуговування та утримання нерухомого об`єкту - Готелю на 120 місць зі спортивно-оздоровчим та культурно-розважальним комплексом та паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , та забезпечує його управління, виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх співвласників Комплексу та виступає колективним споживачем перед виробниками та постачальниками комунальних послуг, а тому ОСОБА_2 повинен здійснювати оплату за утримання будинку та прибудинкової території та паркінгу.
Доводи про неправильний висновок щодо зобов`язань зі сплати коштів за житлово-комунальні послуги на користь третьої сторони, невірний висновок, що не проживання відповідача не звільняє від оплати комунальних витрат, які несе управитель, невірний висновок, що відсутність договору на надання комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції у судовому рішенні надана обґрунтована оцінка всім вказаним доводам.
Щодо доводів про неправильне застосовані положень статей 526, 527, 360, 610 ЦК України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», та не застосовано положення частини 4 стаття 82 ЦПК України, колегія суддів вважає також вважає безпідставними, оскільки зазначені доводи не вказують на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на незаконність судового рішення.
Вищевказані доводи спростовуються матеріалами справи та зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).
Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.
Нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.
Судом при прийнятті рішення були взяті до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності.
Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянути судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.
Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.
З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 12 липня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ Т.В. Цюра