УХВАЛА

12 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/17186/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу   Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція"

на рішення Господарського суду  міста Києва
(суддя   Плотницька Н.Б.)
від 18.02.2021 

та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Сулім В.В., судді - Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.) 
від 25.05.2021

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтокомплект Лтд"
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція"
про 11 272 124, 35 грн, 

ВСТАНОВИВ:

1.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" на користь ТОВ "Укравтокомплект Лтд" заборгованість у розмірі 9 663 200,00 грн, 483 160,00 грн штрафу, 161 985,92 грн інфляційних втрат, 200 021,80 грн 3 % річних, витрати по сплаті судового збору у розмірі 157 625,52 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 109,24 грн. В іншій частині позову щодо стягнення 746 424,00 грн штрафу та 17 332,63 грн 3 % річних відмовлено.

2.          25.05.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу відповідача залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

3.          16.06.2021 відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення частково та ухвалити нове рішення, яким  відмовити у стягненні 5% штрафу в сумі 483 160, 00 грн та зменшити суму стягнення 3% річних до 196 013, 15 грн. 

4.          Вивчивши доводи, викладені у касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху з таких мотивів.

5.          Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

6.          Відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

7.          У касаційній скарзі підставою касаційного оскарження скаржник визначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України).

8.          У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

9.          Скаржник зазначає, що правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 № 910/4930/18, від 18.06.2020 № 910/4450/19, від 05.06.2019 № 910/4927/18, на які посилалися суди попередніх інстанцій, не є подібними правовідносинам, які виникли між сторонами у цій справі, тому не можуть застосовуватися у справі, яка переглядається.

10.          Водночас, скаржник чітко не вказує, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, не обґрунтовує, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

11.          Також в касаційній скарзі скаржник стверджує, що судами попередніх інстанцій неправильно розраховано 3% річних, оскільки неправильно встановлено обставини щодо початку терміну оплати.  

12.          При цьому, скаржник не зазначає конкретної норми матеріального та процесуального права (абзац, пункт, частина статті), яку  неправильно застосував чи порушив суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні та не визначає підставу касаційного оскарження судових рішень, передбаченої нормами статті 287 ГПК України.

13.          Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

14.          У цьому випадку необхідно чітко вказати: норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні; навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні; навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи; обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

15.          У разі подання касаційної скарги на підставі пункту  2 частини 2 статті  287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, при цьому, необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

16.          У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

17.          При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту   1 частини   3 статті   310 ГПК України відкриття касаційного провадження через не дослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини   2 статті   287 цього Кодексу.

18.          Отже, при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 статті 287 ГПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (підпункти) частини 2 статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 

19.          При цьому, обґрунтовуючи  подібність правовідносин,  як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-3 частини 2 статті 287 ГПК України, необхідно враховувати, що  подібність правовідносин  визначається за відповідними критеріями.

20.          Критеріями визначення подібності правовідносин в іншій аналогічній справі є: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет) (ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19).

21.          Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пунктів 5 частини 2 статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

22.          Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

Керуючись нормами статей 174, 234, 288 пункту 5 частини 2 статті 290, частини 2 статті 292 ГПК  України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду  міста Києва від 18.02.2021  та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/17186/20 залишити без руху.

2.          Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

-          привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пунктів 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 10-12 цієї ухвали;

-          уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання.

3.          Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                        І. Кондратова