КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Унікальний номер справи: 757/13142/21-п                                Постанова винесена суддею Шапутько С.В.
Номер апеляційного провадження № 33/824/2674/2021                                                                          Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                      

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
30 червня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Худик М.П., за участю:
 
особи, яка притягується до 
адміністративної відповідальності                                                 ОСОБА_1 
адвоката                                                                                            Поліщука О.С., 
 
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Поліщука О.С., на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року, відносно
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу  в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.  
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 17 лютого 2021 року о 23 год. 50 хв. в м. Києві по вул. М.Грушевського, 12/2, керував транспортним засобом Хюндай, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обставновці. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП. 
 
В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат Поліщук О.С., вважаючи постанову суду не вмотивованою та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 в ході судового засідання, яке відбулося 21 квітня 2021 року у Печерському районному суді м. Києва, заперечував свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Також, адвокат посилається на ряд грубих порушень допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та в ході розгляду вказаної справи. 
Зокрема, як вбачається з апеляційної скарги, в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_4 транспортним засобом у стані сп`яніння, що на думку апелянта, виключає наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення. 
На думку адвоката, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015. Відтак, апелянт зазначає, що вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. 
Крім того, адвокат Поліщук О.С. посилається і на інші порушення вимог вказаної інструкції працівниками патрульної поліції. Зокрема, зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, згідно доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 виявив бажання самостійно пройти освідування у найближчому закладі охорони здоров`я, проте там йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю такого направлення.  
Також, захисник посилається на те, що наявні в матеріалах справи пояснення свідків мають виключно формальний характер та на думку апелянта не висвітлюють фактичних подій. 
На переконання апелянта, місцевий суд у постанові від 21 квітня 2021 року не вказав, чим доводиться факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані сп'яніння, а виходив лише з тих обставин, що відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Звертає увагу суду і на ту обставину, що сам факт наявності підпису водія у протоколі про адміністративне правопорушення не є доказом вини. 
Разом з тим, на думку адвоката, суд першої інстанції всупереч вимог ст. 280 КупАП, не вжив заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого неправильно застосував матеріальний закон, та фактично притягнув ОСОБА_1 до відповідальності без будь-якого судового розгляду, не дослідивши пояснення і заперечення останнього, не дав належну і об`єктивну оцінку наявним в матеріалах справи доказам.  
Крім того, вказує, що суд першої інстанції не допитав свідків та передчасно пройшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, обмеживши при цьому право останнього на справедливий суд. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Поліщука О.С. дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, запропонованого працівниками поліції, відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків.
З таким висновком  суду першої інстанції погоджується й  суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 17.02.2021 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. М. Грушевського, 12/2 керував автомобілем «Hyundai Accent» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП. 
 Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5  ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Крім цього огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться в найближчому медичному закладі із обов`язковим супроводженням працівників поліції відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735. П.9 розділу 2 Інструкції, зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
            Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Згідно з п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, - визначено п.6 Розділу ІІ згаданої Інструкції.
Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування  під впливом лікарських препаратів,  що знижують увагу  та швидкість реакції, є: наявність  однієї  чи  декількох  ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені  чи  дуже  розширені  зіниці,  які  не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена   жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому, поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 136128 від 18.02.2021 року, 17.02.2021 р. о 23:50 у м. Києві по вул. М. Грушевського, 12/2, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП і не за керування з ознаками сп`яніння, а за відмову особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в присутності двох свідків, які засвідчили саме відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Окрім того, положеннями вказаної норми не передбачено, що протокол має містити послідовність дій поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в контексті ст. 266 КУпАП, якою визначено процедуру огляду.
Отже, викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про неналежність пояснень свідків як доказів є безпідставними, оскільки свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписавши пояснення, засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у їх присутності. Підстав ставити під сумнів пояснення свідків у суду немає, окрім того, такі докази узгоджуються з іншими доказами у справі.
Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про не доведення факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані сп`яніннято суд апеляційної інстанції враховуючи дані відеозапису зауважує, що будь-яких заперечень щодо керування транспортним засобом на місці зупинки ОСОБА_1 не висловлював і навіть будь-якої реакції на слова поліцейського про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не було.            
Доводи апеляційної скарги, щодо неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом апеляційної інстанції не встановлено.
Не приймаються до уваги суду посилання скаржника, що сам факт наявності підпису водія у протоколі про адміністративне правопорушення не є доказом вини, не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки вказані обставини не впливають на висновки суду щодо порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, а інших доводів, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення та спростовували його висновки, ні ОСОБА_1 , ні його адвокатом під час апеляційного розгляду справи наведено не було.
Слід зазначити, що  будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського  суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).
Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу та дійшов правильного висновку  про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня  2021 року відсутні.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
 
                                               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Олександра Сергійовича залишити без задоволення.
 Постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня  2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   М.П. Худик