ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3367/20                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: М.А. Білоноженко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  04 серпня 2021 року                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Сорочка Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України про скасування рішення,
 
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, в якому просив суд скасувати рішення № 1 від 25 липня 2019 року Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України в частині відмови у допуску до складання кваліфікаційного іспиту стосовно ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, позивачем зазначено, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 25 липня 2019 року відмовлено позивачу у допуску до складання кваліфікаційного іспиту, оскільки документи направлені з порушенням вимог статей 3 Закону України «Про нотаріат». Позивач зазначив, що критерії для допуску особи для кваліфікаційного іспиту не передбачають такої обставини, при цьому, рішенням про відмову у допуску до складання кваліфікаційного іспиту відповідач не встановив і не обґрунтував, які ж саме документи не відповідають вимогам ст. 3 Закону України «Про нотаріат», натомість, відповідач обмежився загальними формулюваннями у своєму рішенні, не розкривши і не обґрунтувавши при цьому причин відмови.
Натомість, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказав на те, що позивачем, відповідно до приписів статті 3 Закону, не було надано документи, які б підтверджували наявність у позивача трирічного стажу на посаді помічника нотаріуса або консультанта державної нотаріальної контори. Крім того, відповідно до вимог статті 3 Закону, позивачем не було надано документ, який підтверджує рівень володіння державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 р. адміністративний позов задоволено повністю.
Скасовано рішення № 1 від 25 липня 2019 року Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України в частині відмови у допуску до складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального/процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 04.08.2021.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.05.2005 позивачу видано свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 5681.
Наказом Міністерства юстиції України № 1150/5 від 06.07.2015 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 », анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 .
08.07.2019 позивачем на ім`я начальника Головного територіального управління юстиції у Черкаській області подано заяву, в якій просив внести подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України щодо допуску його до складання кваліфікаційного іспиту, який відбудеться 29.07.2019.
До заяви позивачем було додано: - копію диплома про повну вищу юридичну освіту та копію додатку до нього; - копію трудової книжки; - копію паспорта; - копію довідки про відсутність судимості; - копію наказу Черкаського обласного управління юстиції від 06.10.2004 № 145-Л параграф 1 «Про призначення ОСОБА_1 »; - копію наказу Черкаського обласного управління юстиції від 13.04.2005 № 47-Л параграф 3 «Про звільнення ОСОБА_1 »; - копію висновку про проходження стажування; - копію свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 11.05.2005 року за № 5681, виданого на ім`я ОСОБА_1 , анульованого наказом Міністерства юстиції України 06.07.2015 № 1150/5 від 06.07.2015 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 ».
10.07.2019 за вих. № 4-01-19/4336, Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області направлено до Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України подання про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, який відбудеться 29.07.2019.
25.07.2019 Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату Міністерства юстиції України прийнято рішення № 1, згідно якого, ОСОБА_1 відмовлено у допуску до складання кваліфікаційного іспиту, та зазначено, що документи направлені з порушенням вимог статей 3 Закону України «Про нотаріат».
Позивач, вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним та необґрунтованим, звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:
-          у спірному рішенні не визначено, які саме порушення вимог Закону України «Про нотаріат» були порушені при поданні документів;
-          про не надання документів, які б підтверджували наявність у позивача трирічного стажу на посаді помічника нотаріуса або консультанта державної нотаріальної контори, та, як наслідок, невідповідність позивача, як кандидата на посаду нотаріуса вимогам ст. 3 Закону України "Про нотаріат", у оскаржуваному рішенні жодним чином не вказано. Так само, як і не вказано та не визначено як підставу його прийняття. Також, у рішенні не вказано і про відсутність документу, який підтверджує рівень володіння державною мовою, відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відтак вказані під час розгляду спору посилання представника відповідача не відображено в оскаржуваному рішенні;
-          тож, за висновками суду першої інстанції, спірне рішення є необґрунтованим, оскільки відповідачем не визначено конкретні підстави прийнятого рішення (у спірному рішенні не визначено, які саме порушення вимог Закону України «Про нотаріат» були порушені при поданні документів).
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими та помилковими, та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, адже судом залишено поза увагою ту обставину, що позивачем при поданні заяви про допуск до складання кваліфікаційного іспиту, не було надано підтвердження наявності відповідного стажу та володіння державною мовою.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначає Закон України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02 вересня 1993 року.
Положеннями частини 2 статті 2 Закону України «Про нотаріат», визначено, що нотаріусом може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Не може бути нотаріусом особа, яка має судимість, обмежена у дієздатності або визнана недієздатною за рішенням суду.
Відповідно до норм статті 10 Закону України «Про нотаріат», для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір займатися нотаріальною діяльністю, та вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю при Міністерстві юстиції України утворюється Вища кваліфікаційна комісія нотаріату. Персональний склад Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату затверджується наказом Міністерства юстиції України.
Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату затверджується Кабінетом Міністрів України.
За наявності стажу роботи, визначеного у частині другій статті 3 цього Закону, особи, які мають намір скласти кваліфікаційний іспит на право на зайняття нотаріальною діяльністю, допускаються Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату до його складання на підставі подання відповідно Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.   
Порядок допуску до складання кваліфікаційних іспитів та їх проведення встановлюється Міністерством юстиції України.
Нотаріус  -  це  уповноважена  державою  фізична  особа,  яка здійснює  нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному   нотаріальному   архіві   або   незалежну   професійну  нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що  мають   юридичне   значення, та вчиняє  інші  нотаріальні  дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про нотаріат»)
При цьому, частиною другої статті 3 Закону України «Про нотаріат», встановлено, що нотаріусом може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Не може бути нотаріусом особа, яка має судимість, обмежена у дієздатності або визнана недієздатною за рішенням суду.   
Завдання, функції та порядок діяльності Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, яка утворюється при Мін`юсті, визначає Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року № 923 (далі - Положення).
У Положенні зазначено, що основними завданнями Комісії є: визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір займатися нотаріальною діяльністю; вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає подання головних територіальних управлінь юстиції Мін`юсту в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі про допуск осіб, які мають намір скласти кваліфікаційний іспит на право на зайняття нотаріальною діяльністю, до його складення; забезпечує проведення кваліфікаційного іспиту на право на зайняття нотаріальною діяльністю; розглядає подання Мін`юсту, головних управлінь юстиції або Нотаріальної палати України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Розгляд питання на засіданні Комісії починається із заслуховування доповіді члена Комісії, який попередньо вивчав подання Мін`юсту, відповідного головного управління юстиції або Нотаріальної палати України, після чого заслуховуються присутні на засіданні Комісії особи, а також вивчаються та аналізуються необхідні документи (пункт 21 Положення).
Відповідно до пункту 22 Положення, за результатами розгляду питання Комісія може ухвалити рішення про: допуск або відмову в допуску до складення кваліфікаційного іспиту на право на зайняття нотаріальною діяльністю; видачу або відмову у видачі Мін`юстом свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; допуск або відмову в допуску до складення нового кваліфікаційного іспиту особою, яка протягом трьох років після отримання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю не провадила приватну нотаріальну діяльність і не працювала нотаріусом, консультантом державної нотаріальної контори чи помічником (консультантом) приватного нотаріуса, не була посадовою особою, яка здійснює керівництво та контроль за діяльністю нотаріату; підтвердження або непідтвердження кваліфікації особою, зазначеною у підпункті 3 цього пункту; анулювання або відмову в анулюванні свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Процес складання особами кваліфікаційного іспиту та проведення кваліфікаційного іспиту Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату визначено Порядком допуску осіб до складання кваліфікаційного іспиту та проведення кваліфікаційного іспиту Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28 липня 2011   року № 1905/5 (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 5 Порядку, особа, яка має намір складати кваліфікаційний іспит, не пізніше ніж за двадцять днів до дня проведення кваліфікаційного іспиту особисто подає до відповідного головного територіального управління юстиції заяву на ім`я начальника головного територіального управління юстиції про внесення до Комісії подання про допуск цієї особи до кваліфікаційного іспиту. Заява підлягає реєстрації в установленому порядку. До заяви додаються такі документи: оригінал та копія диплома про повну вищу юридичну освіту; оригінал та копія довідки про відсутність судимості; трудова книжка та копія трудової книжки, якщо особа на час подачі документів не працює; копія трудової книжки, завірена за місцем роботи, якщо особа на час подачі документів працює; паспорт громадянина України та копії першої, другої сторінок паспорта громадянина України та сторінки, на якій проставлено штамп про реєстрацію місця проживання фізичної особи.
У разі якщо особою подано всі передбачені цим Порядком документи, їх копії формуються відповідальною особою головного територіального управління юстиції в особову справу особи, яка має намір складати кваліфікаційний іспит. Єдиною підставою для відмови головних територіальних управлінь юстиції в підготовці та направленні до Комісії подання про допуск особи до складання кваліфікаційного іспиту може бути ненадання особою всіх передбачених цим Порядком документів (пункт 8 Порядку).
Так, пунктом 11 Порядку, встановлено, що до складання кваліфікаційного іспиту допускаються особи, які: мають повну вищу юридичну освіту; мають стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, або у передбаченому Законом України «Про нотаріат» випадку успішно пройшли стажування в державній нотаріальній конторі або у приватного нотаріуса; мають намір скласти кваліфікаційний іспит для підтвердження кваліфікації; не мають судимості.
Комісія на підставі подання головного територіального управління юстиції в строк не пізніше ніж за три дні до проведення кваліфікаційного іспиту розглядає подані заінтересованими особами документи та приймає рішення про допуск до складання кваліфікаційного іспиту чи відмову у такому допуску.
Особам, яким відмовлено в допуску до складання кваліфікаційного іспиту, Комісія у п`ятиденний строк надсилає витяг з відповідного рішення Комісії, засвідчений підписом секретаря Комісії, із зазначенням причин такої відмови (пункти 13, 14 Порядку).
Слід звернути увагу на те, що оскаржуваним рішенням, Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату було відмовлено позивачу у допуску до складання кваліфікаційного іспиту з тих підстав, що документи направлені з порушенням вимог статей 3 Закону України «Про нотаріат».
Суд першої інстанції вказав на те, що у наведеному рішенні не визначено, які саме порушення вимог Закону України «Про нотаріат» були порушені при поданні документів.
Водночас, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що надана стороною позивача копія оскаржуваного рішення виконана не чітко по контурам, а тому, вона не у повній мірі відображає підставу: документи, направлені з порушенням статей Закону України «Про ноторіат». (а.с. 9 т. 1) Однак, з наданої стороною відповідача копії вказаного рішення вбачається, що документи направлені з порушенням вимог статей 3 Закону України «Про нотаріат». (а.с. 99 т. 1)
Тобто, комісія вбачала невідповідність поданих позивачем документів, вимогам ст. 3 Закону України «Про нотаріат».
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що конструкція ч. 2 ст. 3 Закону, має декілька обов`язкових вимог до нотаріуса, зокрема, 1) громадянин України;          2) повну вищу юридичну  освіту; 3) володіє  державною  мовою  відповідно до рівня,  визначеного Законом  України  «Про  забезпечення  функціонування української  мови  як  державної»; 4) має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом  державної  нотаріальної  контори  -  не менш як три роки;          5) склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття  нотаріальною  діяльністю; 6) не може бути нотаріусом особа, яка має судимість, обмежена   у дієздатності  або визнана недієздатною за рішенням суду.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позиція сторони відповідача полягає у тому, що позивачем відповідно до приписів статті 3 Закону,      1) не було надано документи, які б підтверджували наявність у позивача трирічного стажу на посаді помічника нотаріуса або консультанта державної нотаріальної контори. Зазначено, що подача позивачем до заяви: копії висновку про проходження стажування в період з 06.10.2004р. по 06.04.2005р. та накази на призначення/звільнення з посади стажиста, а також копія свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 11.05.2005р. за №5681, анульованого наказом Міністерства юстиції України від 06.07.2015р. №1150/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 », не передбачені законодавством. 2) не надано документу, який підтверджує рівень володіння державною мовою, відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».
Разом з тим, колегія суддів вважає цілком обґрунтованими висновки суду першої інстанції, за якими, про не надання документів, які б підтверджували наявність у позивача трирічного стажу на посаді помічника нотаріуса або консультанта державної нотаріальної контори, та як наслідок невідповідність позивача, як кандидата на посаду нотаріуса, вимогам ст. 3 Закону України «Про нотаріат», а також про ненадання позивачем документу, який підтверджує рівень володіння державною мовою, відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у оскаржуваному рішенні жодним чином не вказано. На противагу чому, вказана стаття передбачає декілька обов`язкових для опанування професії нотаріуса умов, як то наявність громадянства, рівень освіти, вимоги до стажу, володіння мови та відсутність судимості, відсутність обмежень у дієздатності.
При цьому, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто, наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття за для того, щоб особа, щодо якої прийнято негативне рішення, могла усунути наявні порушення та або мала змогу оскаржити наведені у такому рішенні підсатави.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Тож, спірне рішення є необґрунтованим, оскільки відповідачем було здійснено лише посилання на недотримання позивачем вимог ст. 3 Закону, яка, у свою чергу, містить не одну обов`язкову вимогу, а тому, відповідачем не визначено конкретні підстави прийнятого рішення (у спірному рішенні не визначено, які саме порушення вимог ст. 3 Закону України «Про нотаріат» були порушені при поданні заявником документів.
          Щодо посилань апелянта на те, що позивачем не було надано всіх передбачених ст. 3 Закону документів, для допуску до складання кваліфікаційного іспиту, колегія суддів не вдаючись до перевірки повноти та відповідності вимогам Закону поданих позивачем документів, наголошує на тому, що про зазначені у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі обставини та підстави відмови, відповідач мав зазначити саме в оскаржуваному рішенні чітко на зрозуміло, а не під час розгляду спору в суді.
Крім того, посилання апелянта на наявну у Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату дискрецію при прийняття рішень щодо питань допуску осіб до складання кваліфікаційного іспиту, є необґрунтованими, адже суд не втручаючись у дискреційні повноваження цього органу, має перевірити оскаржуване рішення на дотримання обов`язкових критеріїв при його прийнятті, зокрема, законності, обґрунтованості та чіткості/зрозумілості.
У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 р. - залишити без змін.

          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                           О.М. Ганечко

Судді                                                                                                        В.В. Кузьменко

                                                                                                             Є.О. Сорочко