ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/1068/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року (суддя першої інстанції Сагун А.В.) у справі №340/1068/21 за позовом   ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 
                                                       ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області про   визнання  протиправними дії Управління  праці  та  соціального  захисту  населення Олександрійської міської ради, які полягають у зменшенні розміру щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 до 5 травня за 2020 рік та  зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 у щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як інваліду війни II групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України “Про Державний бюджет України на 2020 рік”, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.
          В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у 2020 після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020р. №3-р/2020 позивач набув право на допомогу до 5 травня в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, передбаченої ч. 5 ст. 12 Закону України “Про ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, але відповідач вчинив протиправну відмову у призначенні та проведенні цієї виплати.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року позов задоволено.
Відповідач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов залишити без розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач не має права на спірну виплату, позаяк відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ця допомога виплачується у розмірах, визначених Урядом України у межах бюджетних призначень за законом про Державний бюджет України. На виконання цього положення закону, Уряд України 19.02.2020 прийняв постанову №112 “Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань”, на підставі якої позивачеві здійснено виплату допомоги до 5 травня в розмірі 3640 грн. Положення цієї постанови є діючими, не змінювались, не скасовувались, неконституційними не визнавались, а тому відсутні правові підстави здійснювати перерахунок та виплату допомоги. 
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Сторони повідомлені про день розгляду справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.7).
Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області із заявою щодо нарахування і виплати допомоги у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком у 2020, яка передбачена  ч. 5 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” з урахуванням Рішення Конституційного Суду України  від 27.02.2020 №3-р/2020 (а.с. 8-9).
За наслідками вирішення порушеного заявником питання, відповідач листом надав відповідь про відмову у нарахуванні допомоги у бажаному заявником розмірі у зв`язку із тим, що на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, допомога виплачується заявнику у розмірі, який визначається КМУ у межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України, згадане Рішення Конституційного Суду змін до цієї норми не вносило і нового порядку нарахування допомоги не встановлює, а тому на момент виплати допомоги управління керується положеннями Постанови КМУ від 19.02.2020 №112 (а.с. 10).
Не погодившись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
Так, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до ч. 5 ст. 13ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачалось, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
При цьому, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», частину 5 статті 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту «викладено в наступній редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».
Проте, вказані зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.
Між тим, згідно ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.
Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.
Згідно з п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Прикінцеві та перехідні положення закону доповнені зазначеним пунктом згідно із ЗУ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01 січня 2015 року.
Внаслідок чого, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Так, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги у 2020 році Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 19 лютого 2020 року № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».
При цьому, вказаною постановою встановлено, що у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 05 травня особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи 4120 гривень; II групи 3640 гривень; III групи 3160 гривень;
Між тим, окреме положення пункту 26 розділу VI у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) Рішенням Конституційного Суду № 3-р/2020 від 27 лютого 2020 року.
Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій відповідача щодо виплати позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
В даному випадку, відповідачем як суб`єктом владних повноважень, що зобов`язаний завершити процедуру проведення розрахунків з отримувачами щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, виплачено позивачу відповідну одноразову грошову допомогу у розмірі 3640,00 грн.
Між тим, позивач вважає, що він має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, що передбачено чинною редакцією ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
В свою чергу, суб`єкт владних повноважень вважає, що право встановлювати розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня надано Кабінету Міністрів України положеннями Бюджетного кодексу України, а тому позивачу правомірно виплачено у 2020 році щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі, що передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року № 112.
Проте, як зазначено вище, Рішенням Конституційного Суду № 3-р/2020 від 27 лютого 2020 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) окремі положення Бюджетного кодексу України, якими надано повноваження Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат ветеранам війни (учасникам бойових дій), виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
В даному випадку, Конституційний Суд України зробив висновок про те, що визначення Бюджетним кодексом України іншого, ніж у ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм, що суперечить принципу верховенства права, встановленому ст. 8 Конституції України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватися позивачу у розмірі, встановленому ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Крім того, неможливість здійснення своїх зобов`язань через ненадходження коштів від головного розпорядника, не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, гарантованих державою.
Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у рішенні від 29 вересня 2020 року, яке набрало законну силу у зразковій адміністративній справі № 440/2722/20.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради – залишити без задоволення.
Рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі №340/1068/21    – залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
     
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак