ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 серпня 2021 року           справа №360/4948/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року у справі  № 360/4948/20 (головуючий І інстанції Пляшкова К.О., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом адвоката Ковтун Любові Яківни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Ковтун Л.Я. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області (далі - відповідач), в якому просив: визнати неправомірними дії щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахуванні до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах періоду роботи з 18.03.1991 року по 05.02.2002 року у ЗАТ «Луганський Емальзавод»; скасувати рішення від 01.12.2020 року № 121130001495 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах; зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах та зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 періоду роботи з 18.03.1991 року по 05.02.2002 року у ЗАТ «Луганський Емальзавод».
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року позов задоволений частково: визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 1 грудня 2020 року № 121130001495 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30 листопада 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (а.с. 81-87).
Відповідач  не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,  просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає, що відсутні підстави для зарахування спірного періоду роботи позивача до пільгового у зв`язку з відсутністю архівних довідок, визначених пунктом 11 Порядку № 18-1 (а.с. 90-92).
Ухвалою суду від 03.08.2021 року замінено відповідача у справі Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області правонаступником Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Комісією при ГУПФУ в Луганській області 25.02.2020 року розглянуто заяву позивача від 27.01.2020 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та прийнято рішення № 02/05, яким підтверджено право на зарахування роботи у ЗАТ «Луганський емалювальний завод» вибивальником відливок та вагранником за даними по спеціальному стажу роботи реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) з 01.01.1998 року по 05.02.2002 року за фактично відпрацьованим часом 1 рік 8 місяців 2 дні (позиція 1110100а-11504 та позиція 1110100а-11309 пункту «а» підрозділу 1 розділу ХІ «Металообробка» Списку № 1 виробництв, робіт, професій посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 № 162) до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та за результатами атестації робочих місць за умовами праці. Відмовлено у підтвердженні пільгового стажу за Списком № 1 за період роботи у ЗАТ «Луганський емалювальний завод» з 18.09.1991 року по 31.12.1997 року вибивальником відливок у зв`язку з відсутністю архівних документів, визначених пунктом 11 Порядку від 24.11.2006 року № 18-1 (а.с. 51-54).
30.11.2020 року позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, до якої додав: паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, трудову книжку серії НОМЕР_1 , диплом, довідку про заробітну плату, довідку, що визначає право на пенсію на пільгових умовах № 02/05 від 25.02.2020 року (а.с. 50).
Згідно ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії страховий стаж позивача складає 29 років 1 місць 1 день, до стажу за Списком № 1 зараховані періоди з 01.01.1998 року по 02.09.1999 року (1 рік 8 місяців 2 дні), з 01.01.2004 року по 07.02.2004 року (2 місяці) (а.с. 49).
Рішенням УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 01.12.2020 року № 121130001495 позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу на дату звернення. Період роботи на підприємствах, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, а саме: на підприємстві ЗАТ «Луганський емалювальний завод» з 01.01.1998 року по 05.02.2002 року вагранником в ТОВ НПП «Луганськемаль» зараховано до пільгового стажу на підставі рішення комісії при ГУ ПФУ в Луганській області, з 01.01.2004 року по 07.02.2004 року зараховано до пільгового стажу за даними які містять індивідуальні відомості про застраховану особу з кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ013А1. Періоди роботи на підприємстві ЗАТ «Луганський емалювальний завод» з 18.03.1991 року по 31.12.1997 року вибивальником відливок до пільгового стажу не зараховано на підставі рішення комісії при ГУ ПФУ в Луганській області від 25.02.2020 року № 02/05 (а.с. 45-47).
Згідно трудової книжки позивач працював у Луганському Емальзаводі ім. Артема з 18.03.1991 року прийнятий до чавунно-ливарного цеху вибивальником відливок 2 розряду (наказ № 175 від 18.03.1991 року); з 01.04.1998 року - чавунно-ливарний цех - вагранник (розпорядження № 13 від 01.04.1998 року); у зв`язку з приватизацією Луганський Емальзавод ім. Артема перейменований в Закрите акціонерне товариство Луганський Емальзавод (свідоцтво від 28.09.1994 року № 00292830), за результатами атестації робочих місць вагранник чавунно-ливарного цеху, наказ № 167 від 18.08.1999 року; 05.02.2002 року звільнений за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства (наказ від 05.02.2002 року № 164) (а.с. 71-79).
Позивачем до матеріалів справи надано копії архівних довідок від 02.08.2019 року №№ 03-28/5904, 03-28/5905, 03-28/5905, 03-28/5906, 03-28/5908, 03-28/5907, 03-28/5900-5903 та особової картки № 127, видані архівним управлінням адміністрації м. Луганськ ЛНР. Докази надання цих довідок відповідачу в матеріалах справи відсутні (а.с. 13-20).
Дослідженням архівних довідок від 02.08.2019 року №№ 03-28/5904, 03-28/5905, 03-28/5906, 03-28/5908 встановлено, що вони містять інформацію про отримувану позивачем зарплату у період з березня 1991 року по грудень 1995 року, січень 1996 року по грудень 2000 року, січень 2001 року по лютий 2002 року, вересень 2002 року по травень 2004 року (а.с. 13-16).
Згідно архівної довідки від 02.08.2019 року № 03-28/5900-5903 документи по особовому складу ЗАТ «Луганський емалювальний завод» передані на архівне зберігання не в повному обсязі; наказом від 11.03.1991 року № 175 ОСОБА_1 , 1964 р.н., прийнятий вибивальником відливок 2 розряду з 18.03.1991 року; розпорядженням про переведення на іншу роботу від 01.04.1998  року № 13 ОСОБА_1 переведений вагранником (розпалення вагранки) з 01.04.1998 року; за наказом від 05.02.2002 року № 164 звільнений з 05.02.2002 року. Додатково повідомлено, що накази про роботу з неповним робочим днем, про відпустки без збереження заробітної плати, про атестації робочих місць на позивача за 1991-2002 роки не зберігання не передавалися (а.с. 18).
Згідно ч.ч. 1, 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За змістом ч. 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Згідно ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно п. 1 ч. 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
За змістом ч. 5 статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Згідно ч. 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За змістом п. 1 ч. 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно ст. 62 Закону України від «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За змістом п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (п. 4.1 Порядку № 383).
Згідно п. 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1 (далі - Порядок № 18-1), підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).
Основними завданнями Комісії є, зокрема, розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку (п. 6 Порядку № 18-1).
Згідно п. 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи;
2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).
У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Пунктами 15, 16 Порядку № 18-1 визначено, що Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, за бажанням заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у містах та районах, а також повідомляють заявника про прийняте рішення. Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.
Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).
Згідно п. 1.7 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.
Згідно п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
За змістом абз. 1-3 пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Згідно абз. 1, 2 пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.
Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абз. 6 пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).
Згідно п. 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абз. 2 пункту 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).
Таким чином, необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 статті 114 Закону № 1058-IV є зайнятість особи протягом повного робочого дня на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, проведення атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.
Страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
При цьому, значення трудової книжки, як основного документу, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п. 1 ч. 2 статті 114 Закону № 1058-IV за умови досягнення 50 років та наявності страхового стажу не менше 25 років, з якого не менше 10 років на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1.
За даними паспорта громадянина України позивача останній досяг віку, необхідного для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.
За матеріалами справи ЗАТ «Луганський Емальзавод ім. Артема», в якому працював позивач в період з 18.03.1991 року по 31.12.1997 року, припинено у зв`язку з визнанням його банкрутом, тому рішення про зарахування вказаного періоду, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, має прийматись відповідною Комісією.
Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 332/1327/17.
Позивач 27 січня 2020 року звернувся до Комісії при ГУПФУ в Луганській області із заявою про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 25.02.2020 року № 02/05, згідно якого позивачем не надано документів, передбачених пунктом 11 Порядку № 18-1, у зв`язку з чим Комісією відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 18.03.1991 року по 31.12.1997 року на підприємстві ЗАТ «Луганський Емальзавод» вибивальником відливок (а.с. 10).
Єдиною підставою для прийняття  відповідачем рішення про відмову в призначенні пенсії визначено рішення Комісії при ГУПФУ в Луганській області.
Суд не погоджується з таким висновком відповідача, адже рішення Комісії при ГУПФУ в Луганській області є лише одним з документів, визначених Порядком № 22-1, що підтверджує страховий стаж особи та не звільняє УПФУ в м. Лисичанську від визначеного пунктами 4.3 та 4.7 Порядку № 22-1 обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем для призначення пенсії документів та установлення права особи на призначення пенсії.
Відповідач всупереч вимог Порядку № 22-1 не надав жодної оцінки наданим позивачем документам, що підтверджують його страховий стаж, у тому числі й пільговий стаж за Списком № 1.
Спірне рішення про відмову в призначенні пенсії не містить інформації про періоди роботи позивача, які відповідачем не включені до пільгового стажу за Списком № 1, підстави для такого невключення, не вказано які саме первинні документи не надані позивачем. 
Крім того, рішення не містить жодних мотивів, з яких відповідач не враховує записи в трудовій книжці позивача як доказ страхового стажу, що дає право на призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Згідно трудової книжки позивач у період з 18.03.1991 року по 05.02.2002 року працював вибивальником відливок та вагранником в чавунно-ливарному цеху ЗАТ «Луганський Емальзавод», тобто на роботах, включених до Списку № 1. Також, наявні записи про проведення атестації робочого місця - вагранника в чавунно-ливарному цеху. 
Таким чином, записи в трудовій книжці позивача містять інформацію про виконувану в спірному періоді позивачем роботу.
Вказані обставини свідчать, про недотримання відповідачем принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання якого перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, і недотримання якого є підставою для скасування такого рішення, оскільки позивачу неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи та з яких підстав не включено до пільгового стажу.
Оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і домислах, відсутність в рішенні від 1 грудня 2020 року № 121130001495 мотивів не зарахування до пільгового стажу окремих періодів, а також підстав для такого не зарахування, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно такі періоди не зараховані до пільгового стажу, і свідчать про те, що відповідач діяв необґрунтовано.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення від 1 грудня 2020 року № 121130001495.
Щодо наданих позивачем копій архівних довідок від 02.08.2019 року №№ 03-28/5904, 03-28/5905, 03-28/5905, 03-28/5906, 03-28/5908, 03-28/5907, 03-28/5900-5903 та копії особової картки № 127, якими підтверджено факт роботи позивача у спірний період у ЗАТ «Луганський емалювальний завод» вибивальником відливок, суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем не надано суду доказів надання цих архівних довідок відповідачу, а також надання їм оцінки, обґрунтованість якої зобов`язаний перевірити адміністративний суд при розгляді даної справи. 
Вказані архівні довідки позивач повинен спочатку надати до УПФУ в м. Лисичанську для їх врахування при прийнятті рішення щодо призначення пенсії.
Згідно ч. 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
В даному випадку за обставин, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відповідач при прийнятті рішення про призначення позивачу пенсії має врахувати інформацію, вказану в цих архівних довідках. 
Крім того, позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і їх було утворено відповідно до законодавства України.
Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий трудовий стаж роботи.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 1 грудня 2020 року № 121130001495 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30 листопада 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року у справі  № 360/4948/20 за позовом адвоката Ковтун Любові Яківни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії- залишити без змін.
Повний текст постанови складений 4 серпня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              А.В. Гайдар

                                                                                                                     І.Д. Компанієць