УХВАЛА
01 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 482/1874/20
провадження № 61-13702ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Дмитренком Ігорем Миколайовичем, на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 травня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Свіржевська Тетяна Борисівна про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до 
ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням.
Також, у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу
Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2021 року позов ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод у здійсненні ОСОБА_2 її права власності та надати доступ до житлового будинку АДРЕСА_1 .
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про переведення прав та обов`язків покупця відмовлено.
Повернуто ОСОБА_1 кошти у сумі 34 085 грн, що були внесені нею на поточний рахунок Держказначейської служби України.
Додатковим рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області суду від 30 квітня 2021 року вирішено питання розподілу судових витрат. 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2021 року залишено без змін.
Додатковою постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 липня 2021 року вирішено питання розподілу судових витрат.
26 червня 2021 року представник ОСОБА_4 , діючий інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 травня 2021 року (касаційне провадження № 61-10571ск21).
Проте, ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року зазначену касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України (касаційне провадження № 61-10571ск21).
12 серпня 2021 року ОСОБА_1 , через свого адвоката Дмитренка І. М., повторно звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 травня року (касаційне провадження № 61-13702ск21).
У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений ним строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови ним отримано 29 травня 2021 року, касаційну скаргу подану 26 червня 2021 року було повернуто ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року, яку отримано 10 серпня 2021 року. 
Вказане підтверджується, копією супровідного листа апеляційного суду від 27 травня 2021 року та копією конверта Верховного Суду.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.(частина третя статті 390 ЦПК України).
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, Верховний Суд вважає за можливе його поновити.
Проте, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір. 
До касаційної скарги заявником додано квитанцію про сплату судового збору від 07 червня 2021 року № 0.0.2151846242.1 на суму 3 634,00 грн, яка не може бути прийнята судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки вказаний судовий збір було сплачено заявником при поданні первісної касаційної скарги ОСОБА_1 яку ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року повернуто (касаційне провадження № 61-10571ск21). За повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.
Відповідно до частини шостої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру (усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу).
Ураховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 3 363,20 грн (((2 102,00 грн х 0,4) х 2) х 200 %). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду з 01 січня 2021 року має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею         392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 , подане адвокатом Дмитренком Ігорем Миколайовичем, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 25 травня 2021 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Дмитренком Ігорем Миколайовичем, на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 травня 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        М. Є. Червинська