СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р.                                                        Справа № 905/1675/20  

          Колегія суддів у складі: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Хачатрян В.С. , суддя  Шутенко І.А. 
при секретарі  Пархоменко О.В.    
за участю:
позивача - адвокат Мастепанов О.В.,  ордер серія АН №1035386 від 18.05.2021 року, посвідчення адвоката №4814 від 26.04.2017 року; 
відповідача - Мєксєв М.С.,  Витяг  з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 
третіх осіб - не з`явились; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного   апеляційного господарського суду апеляційну скаргу особи уповноваженої діяти від імені Маріупольської  міської ради в порядку самопредставництва - Каргін Є.С.    (вх. №1347Д/1-18) 
на рішення   господарського суду Донецької            області від 23.03.2021  року у справі №905/1675/20,  ухвалене   в приміщенні господарського суду Донецької області,   повний текст якого   складено 25.03.2021 року та  на  додаткове рішення господарського суду Донецької області від 06.04.2021 року  у справі, ухвалене   в приміщенні господарського суду Донецької,  повний текст якого складено 07.04.2021 року (суддя  Левшина Г.В.) 
за позовом Фізичної особи - підприємця Добровольської Світлани Володимирівни, м.Маріуполь
до відповідача Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь
за участю третьої особи 1 без самостійних вимог щодо  предмету  спору на стороні відповідача -  Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Стандарт ЛТД", м.Маріуполь
за участю третьої особи 2 без самостійних вимог щодо  предмету  спору на стороні відповідача -  Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама", м. Маріуполь
за участю третьої особи 3 без самостійних вимог щодо  предмету  спору стороні відповідача  - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Олег Кірюхін", м.Маріуполь
за участю третьої особи 4 без самостійних вимог щодо  предмету  спору на стороні відповідача -  Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна фабрика "Призма", м.Маріуполь
за участю третьої особи 5 без самостійних вимог щодо  предмету  спору на стороні відповідача  - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна справа", м.Маріуполь
за участю третьої особи 6 без самостійних вимог щодо  предмету  спору на стороні відповідача  - Підприємства з іноземними інвестиціями "Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Маріуполь", м.Маріуполь
за участю третьої особи 7 без самостійних вимог щодо  предмету  спору щодо  стороні відповідача  - Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофасад-Восток", м.Маріуполь
за участю третьої особи 8 без самостійних вимог щодо  предмету  спору на стороні відповідача  - ОСОБА_1 , м.Маріуполь
про стягнення заборгованості в сумі 1918300,00 грн. 

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням   господарського суду Донецької         області від 23.03.2021  року у справі №905/1675/20 позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Добровольської Світлани Володимирівни до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області  за участю третіх осіб 1-8 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Стандарт ЛТД"  Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама" Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Олег Кірюхін",  Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна фабрика "Призма", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна справа", Підприємства з іноземними інвестиціями "Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Маріуполь", Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофасад-Восток", ОСОБА_1  про стягнення заборгованості в сумі 1918300,00 грн. задоволено  повністю; стягнуто   з Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області   на користь Фізичної особи-підприємця Добровольської Світлани Володимирівни   заборгованість в сумі 1918300,00 грн., судовий збір в сумі 28774,50 грн.
Додатковим рішенням господарського суду Донецької         області від 23.03.2021  року у справі №905/1675/20 від 06.04.2021 року  у справі стягнуто  з Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області  на користь Фізичної особи - підприємця Добровольської Світлани Володимирівни витрати на правничу допомогу в сумі 79000,00 грн.
Особа  уповноважена  діяти від імені Маріупольської  міської ради в порядку самопредставництва - Каргін Є.С.      з рішенням   суду першої інстанції не погодився   та звернувся     до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення    господарського суду Донецької     області від 23.03.2021  року  у справі     та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі; скасувати додаткове рішення господарського суду Донецької     області від 06.04.2021  року  у справі №922/1675/20   та ухвалити нове рішення яким відмовити у  задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі.  
Апелянт  в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
ФОП Добровольська С.В. виграла тендер саме на послугу Демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, інших послуг та закупівель у собі ця послуга не містить; у випадку якщо б Виконавчий комітет Маріупольської  міської ради мав намір заключити договір зберігання рекламних конструкцій, то для цього відповідно укладався б договір зберігання.
Місцевий господарський суд  помилково дійшов помилкового    висновку про те, що посилання відповідача на наявне право реалізації демонтованих конструкцій для відшкодування витрат зі зберігання є необґрунтованим, зокрема, реалізація конструкцій є саме проявом позивача, проте, не способом оплати,    оскільки відповідно до вимог п.5.4.4. договору №27 передбачено, що у разі залишення демонтованих конструкцій на складі після закінчення строку зберігання 2 місяці, виконавець має право реалізувати демонтовані рекламні конструкції.
Господарським судом першої інстанції не було у повній мірі надано належної оцінки доказам та поясненням відповідача та договору від 31.10.2018 року №27, відповідно до умов якого правова природа позовних вимог ФОП Добровольської  С.В. взагалі відсутня,  а позовні вимоги - необґрунтовані.
Позивачем не було надано оформленого документу, що свідчить про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги на підставі договору, а саме квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення  з відміткою банку, касовий чек або інший банківський документ, що підтверджує  здійснення оплати послуг адвоката в рамках даної справи.
Частина документів, а саме: позовна заява від 22.06.2020 року, клопотання про розподіл суми судових витрат на професійну правничу допомогу  від 24.03.2020 року було підписано не представником, який надавав  правничу допомогу.
Щодо повноважень апелянта діяти від імені Маріупольської  міської ради, останнім  до матеріалів апеляційної скарги надано: копію розпорядження міського голови м. Маріуполь від 25.01.2019 року; копію рішення Маріупольської  міської ради від 19.10.2020 року  №7/58-5776;   копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних  осіб - підприємців.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 року  до 03.04.2020 року в Україні введений карантин; постановами  Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року  № 239, від 22.04.2020 року №291,  від 11.05.2020 року  №349, від 20.05.2020 року №392, від 17.06.2020 року №500,  від   22.07.2020 року №641, від 26.08.2020 року №760, від 13.10.2020 року №956, від 09.12.2020 року №1236, від  17.02.2021 року №    104, від 21.04.2021 року №405, від 16.06.2021 року №611     до   постанови  від 11.03.2020 року  № 211 внесено зміни, якими  дію карантину продовжено до 30.08.2021 року.
Рада суддів України на офіційному сайті 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та листом   №9рс-186/20 від 16.03.2020 року  до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, в тому числі роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.
Для  запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників суду на період з 13.03.2020 року по 03.04.2020 року наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 року  за № 04-а встановлено особливий режим роботи   суду в умовах карантину; наказами   голови суду від 26.03.2020 року  № 05-а, від 23.04.2020 року №07-а, від 08.05.2020 року №08-а,  від 22.05.2020 року №10-а, від 22.06.2020 року №12-а, від 28.07.2020 року №14-а, від 31.08.2020 року №15-а, від 22.10.2020 року №21-а, від 18.12.2020 року №24-а, від 23.06.2021 року №10-а  на період дії карантину   суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2021 року, для розгляду справи  суддею - доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А.    
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2021 року     апеляційну скаргу  особи уповноваженої діяти від імені Маріупольської  міської ради в порядку самопредставництва - Каргіна  Є.С.     на рішення   господарського суду Донецької        області від 23.03.2021 року  та на додаткове рішення господарського суду Донецької області від 06.04.2021 року у справі  залишено  без руху; останнього зобов`язано     усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що   при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
17.05.2021 року на адресу суду від апелянта  надійшло клопотання (вх.№5571), в якому останній просить  визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької            області від 23.03.2021  року та  на  додаткове рішення господарського суду Донецької області від 06.04.2021 року  у справі, оскільки  повний текст оскаржуваного рішення апелянт отримав лише 02.04.2021 року, яке долучено до матеріалів справи. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року клопотання особи уповноваженої діяти від імені Маріупольської  міської ради в порядку самопредставництва - Каргіна  Є.С.    про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено   строк на подання апеляційної скарги; відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою   особи уповноваженої діяти від імені Маріупольської  міської ради в порядку самопредставництва - Каргін Є.С.       на   рішення     господарського суду Донецької   області від 23.03.2021 року  та на додаткове рішення господарського суду Донецької області від 06.04.2021 року у справі; позивачу та третім особам          встановлено  строк до 14.06.2021 року на протязі якого вони   мають    право подати відзив на апеляційну скаргу; призначено  справу    до розгляду на "14" липня 2021 року; явка сторін в судове засідання  обов`язковою не визнавалась; до  розгляду апеляційної скарги дію    рішення господарського суду Донецької         області від 23.03.2021 року  та дію додаткового рішення господарського суду Донецької області у справі      зупинено; роз`яснено  учасникам справи, що вони мають  право  брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".
31.05.2021 року на адресу суду від відповідача  надійшло клопотання (вх.№6261), в якому останній просить  зупинити провадження у справі №905/1675/20 до набрання законної сили рішенням у справі №905/744/21, яке долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що в провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа №905/744/21 за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ФОП Добровольської В.І. про визнання недійсним п.5.3.6. та п.5.3.7. договору №27  про надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 31.10.2018 року.
17.06.2021 року на адресу суду від  позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7029), в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, який долучено до матеріалів  справи, в обґрунтування якого вказує на те, що належними та допустимими доказами  підтверджується факт передачі  відповідачем (з 03.11.2018 року) на відповідальне зберігання  позивачу 33 рекламних конструкцій, які  були ним демонтовані згідно договору №27 від 31.10.2018 року.
12.07.2021 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі (вх.№7929), в якій останній  просить зупинити провадження у справі №905/1675/20 до прийняття відповідного рішення за наслідками розгляду Маріупольським районним управлінням поліції кримінального провадження №12021053770000744,  яку долучено до матеріалів справи, в обґрунтування  якої вказує на те, що останній звернувся до Маріупольського районного управління поліції  з заявою щодо ініціювання розслідування питання підроблення ФОП Добровольською С.В. деяких пунктів договору №27 від 31.10.2018 року, що може кваліфікуватися як вчинення кримінальних правопорушень; 10.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань  були внесені відомості про реєстрацію кримінального провадження 12021053770000744 за ч. 1 ст. 358 КК України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2021 року, у зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А. та судді Тихого П.В., на підставі п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду,  для розгляду справи  суддею - доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Дучал Н.М., суддя Хачатрян В.С. 
У судовому засіданні 14.07.2021 року представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 року, враховуючи зміну складу колегії суддів та необхідність представнику позивача ознайомитись з заявою відповідача про зупинення провадження у справі, оголошено  перерву у розгляді справи до   "26" липня 2021 року об  11:00 год., явка сторін в судове засідання    обов`язковою не визнавалась; роз`яснено  учасникам справи, що вони мають  право  брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".
26.07.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява (вх.№8458), в якій останній вказує на те, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призведе до затягування строків розгляду справи, що може призвести до порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку долучено до матеріалів справи. 
В судове засідання 26.07.2021 року представники третіх осіб не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 року, у зв`язку з тим, що  в матеріалах справи  відсутні докази  належного повідомлення третіх осіб, а також надходження     заяви  позивача (вх.№8458 від 26.07.2021 року)  в день призначеного судового засідання та необхідністю  надання третім особам можливості  подати  письмові пояснення в обгрунтування своїх правових  позицій  з приводу поданої позивачем заяви, розгляд справи відкладено  на    11 серпня 2021 року о  10:30 год.; явка сторін в  судове засідання  обов`язковою не визнавалась; роз`яснено  учасникам справи, що вони мають  право  брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 року, у зв`язку з відпусткою судді Дучал Н.М., на підставі п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду,  для розгляду справи  суддею - доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Хачатрян В.С., суддя Шутенко І.А. 
Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні 11.08.2021 року клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №905/1675/20 до набрання законної сили рішенням у справі №905/744/21 (вх.№6261 від 31.05.2021 року) та заяву  відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№7929 від 12.07.2021 року),  дійшла висновку про відмову в їх  задоволенні,  з огляду на таке.
Відповідач, обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у справі вказує на те, що в провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа №905/744/21 за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ФОП Добровольської В.І. про визнання недійсним п.5.3.6. та п.5.3.7. договору №27  про надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 31.10.2018 року, а тому, на його думку, наявні правові підстави для зупинення провадження у справі до ухвалення господарським судом Донецької області рішення у справі №905/744/21. 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК  України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
          При цьому,  пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі. Під  неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду  самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з    непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або  з інших причин.
          Вказана  норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов`язаний зупинити провадження у справі. Так, за змістом вказаної норми  для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з`ясовує як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи. 
          Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Зі змісту наведеної норми слідує, що причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.
          Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
          При цьому, вказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
          Заявником не наведено доказів неможливості розгляду справи №905/1675/20 та  неможливості оцінки обставин, що мають суттєве  значення   для вирішення спору, а також  не зазначено у чому саме полягає неможливість здійснення судом перевірки законності і обґрунтованості доводів  сторін.
          Разом з тим, заявником не зазначено яким чином ухвалене господарським судом Донецької області   рішення у справі №905/744/21 може вплинути на  вирішення справи №905/1675/20.
Так, в якості підстав для зупинення провадження у справі №905/1675/20 до прийняття відповідного рішення за наслідками розгляду Маріупольським районним управлінням поліції кримінального провадження №12021053770000744, заявник вказує на те, що останній звернувся до Маріупольського районного управління поліції  з заявою щодо ініціювання розслідування питання підроблення ФОП Добровольською С.В. деяких пунктів договору №27 від 31.10.2018 року, що може кваліфікуватися як вчинення кримінальних правопорушень; 10.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань  були внесені відомості про реєстрацію кримінального провадження 12021053770000744 за ч. 1 ст. 358 КК України.
Відповідно до  ст. 227 ГПК України  суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства. Cуд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Отже,  причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства. Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено. Під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.
Колегія суддів зазначає, що  розгляд кримінального провадження 12021053770000744   жодним чином не перешкоджає розгляду господарської справи №905/1675/20, оскільки результати розгляду такого провадження не мають значення для вирішення господарського   спору. 
Разом з тим, відповідно до ч. 6  ст. 75 ГПК України  обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Втім,  доказів того, що справа за вказаним кримінальним провадженням 12021053770000744 вже  розглядається   або  є  обвинувальний   вирок  суду в кримінальному провадженні,  відповідачем  не надано. 
У судовому засіданні 11.08.2021 року представник відповідача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні 11.08.2021 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Представники третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Стандарт ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна фабрика "Призма", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна справа", Підприємства з іноземними інвестиціями "Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Маріуполь", Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврофасад-Восток", ОСОБА_1 в судове засідання 11.08.2021 року не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були  належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи,  про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали  суду від 26.07.2021 року про відправлення її копій сторонам  і є доказом належного повідомлення учасників спору про  дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11  Інструкції з діловодства в господарських судах України.
До суду апеляційної інстанції повернулись  копії ухвал суду від 26.07.2021 року, які були надіслані третім особам за належними адресами, з  відповідними довідками працівників ПАТ "Укрпошта" (т.4, а.с.1-106).
Представник 2-ї третьої особи - ТОВ "Востокспецреклама" в судове засідання 11.08.2021 року не з`явився, про причини неявки не повідомив, на підтвердження направлення копії      ухвали   суду від  26.07.2021 року  2-й третій особі   у справі,  додано рекомендоване       повідомлення про вручення поштового     відправлення      ПАТ  "Укрпошта" від 09.08.2021 року №6102256054182,    згідно з яким  2 третя особа         отримала     копію  ухвали від 26.07.2021 року - 03.08.2021 року.
Представник 3-ї третьої особи - ТОВ "Компанія "Олег Кірюхін"  в судове засідання 11.08.2021 року не з`явився, про причини неявки не повідомив, на підтвердження направлення копії      ухвали   суду від  26.07.2021 року  3-й третій особі   у справі,  додано рекомендоване       повідомлення про вручення поштового     відправлення      ПАТ  "Укрпошта" від 09.08.2021 року №6102256054190,    згідно з яким  3 третя особа         отримала     копію  ухвали від 26.07.2021 року - 05.08.2021 року.
Інформація у справі, що розглядається було розміщено на офіційному сайті Судової влади України, про що свідчать наявні в матеріалах справи відповідні повідомлення.
Разом з цим, відповідно до ч. 2  ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень"  усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1  ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвалу  суду   від  26.07.2021 року    було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена  за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
Відповідно до   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої    Законом України від 17.07.1997 року  №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
          Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини  від 08.11.2005  року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини  від 27.04.2000 року  у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини  від 30.11.2006 року  у справі "Красношапка проти України").
Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених         ст.  42 ГПК  України та    беручи до уваги відсутність клопотань  від учасників справи    щодо відкладення розгляду апеляційної скарги  у зв`язку з карантинними заходами,      колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.          
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників   позивача та відповідача,   перевіривши повноту встановлення господарським  судом першої інстанції  неоспорених обставин справи,  колегія суддів встановила наступне.
31.10.2018 року  між ФОП Добровольською С.В.   та Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради   укладено  договір на надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами №27,  відповідно до умов якого позивач зобов`язався за заявками відповідача надати послуги з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на умовах визначених договором, а відповідач зобов`язався провести оплату належним чином наданих та прийнятих послуг.
Місцезнаходження (схема розташування) спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, що підлягають демонтажу, зазначаються замовником у письмових заявах (п.1.1).
Строк початку та закінчення надання послуг по демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами зазначається замовником у відповідних заявах. Зміст та терміни виконання послуг визначається календарним планом надання послуг (додаток 2 до договору).
Вартість послуг зазначених у п. 1.1   договору становить 180000,00 грн.  з ПДВ   і включає в себе усі витрати виконавця, пов`язані з виконанням договору і визначається калькуляцією витрат на виконання послуги (додаток №1). 
Вартість послуг за   договором не може бути змінена після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених ст.36 п.4 Закону України  "Про публічні закупівлі" (п.3.2 договору).
Оплата послуг здійснюється замовником поетапно на підставі актів здачі-приймання наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п.3.3. договору).
3амовник здійснює оплату тільки за фактично надані послуги протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг, який відображає обсяг послуг та вартість, наданих виконавцем послуг.
Розрахунки за надані послуги здійснюються згідно із Бюджетним кодексом України при наявності та в межах бюджетних асигнувань (п.3.5 договору).
Відповідно до   п.5.3.6 договору виконавець зобов`язаний прийняти демонтовані рекламні конструкції на зберігання на термін два місяця з дати підписання акту здачі - приймання наданих послуг за договором. Вартість доби зберігання отриманого майна, понад двох місяців, становить 100,00 грн. за одну одиницю майна.
Згідно з  п.5.3.7 договору позивач забезпечує повне збереження демонтованих рекламних конструкцій, яке не може бути задіяне в господарському обороті виконавця або передане ним третім особам на період дії терміну зберігання.
У разі залишення демонтованих конструкцій на складі після закінчення строку дії вказаного у п.5.3.6   договору, виконавець має право реалізувати демонтовані рекламні конструкції (п.5.4.4 договору).
Згідно з розділом 9 договору останній набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2018 року. 
Сторони зобов`язуються негайно інформувати одна одну про фактори, які ускладнюють виконання умов договору з метою своєчасного вжиття відповідних заходів. Припинення (закінчення) строку дії договору тягне за собою припинення зобов`язань сторін за ним, але не звільнює сторони від відповідальності за невиконання або неналежне виконання договору, якщо такі мали місце під час виконання умов договору.
В додатку №1 до договору підписано калькуляцію затрат на демонтаж одної рекламної конструкції.
В додатку №2 до договору узгоджено календарний план послуг, а саме: демонтаж спеціальних конструкцій з 01 листопада по 10 грудня 2018 року, розрахункова вартість 180 000,00 грн.
Додатковою угодою №1 від 06.11.2018 року внесено зміни у п.3.1 розділу 3 договору №27 від 31.10.2018 року  та викладено його в наступній редакції: Вартість послуги зазначеної у п.1.1   договору зменшена на 16 500,00 грн., що передбачено ст.36 п.4 абз.5 Закону України  "Про публічні закупівлі":           Сума договору становить 163 500,00 грн., без ПДВ.          Внести зміни в додаток №2 "Календарний план послуг" до договору №27 від 31.10.2018 року  та визначити, що розрахункова вартість складає 163500,00 грн., без ПДВ.           
03.11.2018 року, 05.11.2018 року, 13.11.2018 року, 14.11.2018 року, 25.11.2018 року   між позивачем та Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради були підписані акти про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, у відповідності до яких на підставі наказів начальника головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради позивачем були виконані роботи по демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами,  розповсюджувачами якої є, в тому числі, ТОВ Рекламна фабрика "Призма", ТОВ "Востокспецреклама", ФОП Афанасьєв Юрій Миколайович, Підприємство з іноземними інвестиціями  "Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Маріуполь", ТОВ "Рекламна справа", ПП "Єврофасад-Восток", ТОВ "Виробнича фірма "Стандарт ЛТД", ПП "Єврофасад", ТОВ "Компанія "Олег Кірюхін", а також декілька актів, за якими власник не встановлений.
04.02.2019 року ФОП Добровольська С.В. направила   на адресу Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради вимогу забрати демонтовані засоби зовнішньої реклами з їх місця розташування за адресою м.Маріуполь, проспект Миру 120, посилаючись на те, що  за вимогами п.5.3.6 договору №27 від 31.10.2018 року, вона  взяла на себе зобов`язання зберігати демонтовані засоби зовнішньої реклами упродовж двох місяців з дня підписання акту здачі-приймання наданих послуг за договором, що закінчився 25.01.2019 року.
 Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради надіслало відповідь №2093254-30.6.1 від 06.03.2019 року  та повідомило  позивача  про те, що згідно п.5.4.4 договору від 31.10.2018 року  №27, у разі залишення демонтованих конструкцій на складі після закінчення строку дії вказаної у п.5.3.6   договору, виконавець має право реалізувати демонтовані рекламні конструкції.
В листі від 03.06.2019 року ФОП Добровольською С.В. викладено повторну вимогу, на яку остання отримала аналогічну   відповідь.
02.01.2020 року  позивач надіслала відповідачу вимогу про сплату вартості зберігання демонтованих засобів зовнішньої реклами, а саме протягом п`яти днів з дня отримання   вимоги здійснити оплату ФОП Добровольській С.В. вартості зберігання майна у розмірі 1264900,00 грн. на банківські реквізити зазначені в договорі №27 від 31.10.2018 року.
У листі відповіді №30.9-206-301 від 14.01.2020 року,  Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради повідомило про те, що вимога не може бути задоволена з тих підстав, що останнє виконало всі зобов`язання за договором, дія якого припинилась 31.12.2018 року, відповідні додаткові угоди щодо пролонгації договору не укладалися.
17.02.2020 року ФОП Добровольська С.В. направила відповідачу лист із питанням щодо дати його ліквідації та відповідного правонаступництва.
На  вказаний запит Виконавчим комітетом  Маріупольської міської ради надано відповідь про те, що   згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 23.10.2019 року  №7/46-4468 "Про внесення змін до структур та положень виконавчих органів міської ради", ГУ містобудування та архітектури з 01.02.2020 року  припинено в результаті реорганізації шляхом приєднання до виконавчого комітету Маріупольської міської ради. Виконавчий комітет Маріупольської міської ради є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та юридичних обов`язків наступних виконавчих органів місцевого самоврядування головного управління містобудування та архітектури. 
Позивач посилається на те, що  загальна плата за зберігання 33 спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за період з 03.11.2018 року  по 18.08.2020 року (день складання вимоги та її отримання відповідачем) (з урахуванням двомісячного безоплатного зберігання майна), яка на даний  час не оплачена та    становить 1918300,00 грн.
Вказані вище обставини  стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Донецької  області, в якому останній просив стягнути з  відповідача заборгованість у  розмірі  1918300,00 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором про надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 31.10.2018 року  №27.
23.03.2021 року господарським судом Донецької області ухвалено  оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення  господарського  суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної    скарги, колегія суддів  дійшла висновку, що  апеляційна  скарга    підлягає    задоволенню,   з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях  Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі  Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
          Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що станом на момент розгляду справи, відповідачем суду не надано жодного доказу, який би свідчив про належне виконання ним умов договору в частині оплати за зберігання майна, переданого позивачу, а тому дійшов висновку про доведеність обставин щодо невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором.
          Колегія суддів вважає передчасними вказані висновки місцевого господарського суду, з огляду на таке.
          Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК  України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.
          Згідно п.1 ст. 173 ГК  України господарське зобов`язання - це зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) правовідносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
          Відповідно до ст. 610 ЦК  України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          Згідно з п. п. 1, 3 ч.1 ст. 611 ЦК  України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення, зобов`язання внаслідок розірвання договору.
          Пунктом 1 ст. 193 ГК  України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що певних умовах звичайно ставляться.
          Згідно ч. 1  ст. 901 ЦК  України  за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
          Частиною 1  ст. 903 ЦК України  визначено, якщо договором передбачено надання послуг за     плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
          Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, встановлено Законом України "Про рекламу", Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067     та іншими нормативними актами України.
          У відповідності до ст. 1 Закону України "Про рекламу", зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях  будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і      доріг.
          Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу"      визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).
          Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року  №2067  затверджені Типові правила розміщення зовнішньої реклами (далі - Типові правила №2067), які регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.
          У вказаній постанові містяться визначення термінів, зокрема, "спеціальні конструкції" .
          Відповідно до п. 3 Типових правил №2067, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.
          Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 року  №2806-IV.
          Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.
          Згідно з п. 6  Типових правил  №2067,  до повноважень робочого органу належать в тому числі: розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії; прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено зазначений пріоритет, або про відмову в установленні такого пріоритету; видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради. Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.
          Відповідно до п. 9  Типових правил  №2067 для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за формою згідно з додатком 1.
          Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу (п. 24  Типових правил  №2067).
          Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради у відповідності до вимог правових норм, які містяться у п.п. 13 "а" ч.1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" , ст. 16 Закону України "Про рекламу" , п.3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, було прийнято рішення №46 від 22.03.2017 року  "Про затвердження Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя", також було затверджено типовий договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.
          У вищевказаному рішенні містяться визначення термінів, зокрема, "спеціальної конструкції" , розповсюджувач зовнішньої реклами".
                    Спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами.
          Так,  вище вказано, що 31.10.2018 року  між ФОП Добровольською С.В.   та Головним управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради   укладено  договір на надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами №27,  відповідно до умов якого позивач зобов`язався за заявками відповідача надати послуги з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на умовах визначених договором, а відповідач зобов`язався провести сплату належним чином наданих та прийнятих послуг.
          Відповідно до Актів про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами (від 03.11.2018  року - у кількості 4 шт.; від 05.11.2018 року - у кількості 4 шт.; від 13.11.2018 року,- у кількості 5 шт.; від 14.11.2018 року- у кількості 7 шт.; від 25.11.2018 року- у кількості 5 шт.) було демонтовано 33 штуки спеціальних конструкцій зовнішньої реклами. 
          Головним Управлінням містобудування і архітектури Маріупольської міської ради було проведено оплату у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача; вказаний   факт позивачем не оспорюється та не заперечується.
          Відповідно до п. 5.2.5. договору, замовник має право інформувати власника демонтованої рекламної конструкції щодо місця його знаходження та умови повернення після оплати за фактичний строк зберігання.
          Згідно п.5.4.4. договору, виконавець має право у разі залишення демонтованих конструкцій на складі після закінчення строку дії вказаної у п.5.3.6.   договору,       реалізувати демонтовані рекламні конструкції.
          Так, рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.03.2011 року  №95 затверджено Порядок демонтажу, обліку і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполь (далі - Порядок №95), у новій редакції.
          Пунктом 1.3 Порядку № 95   визначено, що Порядок є обов`язковим для виконання всіма розміщеними на території міста Маріуполя органами державної влади і місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форм власності та підпорядкування, їх посадовими і службовими особами, а також фізичними особами-підприємцями, які здійснюють діяльність з розміщення зовнішньої реклами на території міста Маріуполя.
          Згідно з п. 1.2.8 Порядку від № 95, робочим органом, на який Маріупольською міською радою покладені функції щодо регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами на території міста Маріуполя, є Головне управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради.
          Так, Головним  управлінням містобудування та архітектури Маріупольської міської ради  прийнято відповідний наказ про демонтаж рекламних конструкцій.
          Згідно з п. 2.9 Порядку №95, рішення про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами приймається у формі наказу керівника робочого органу.
          Рішення робочого органу про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами є підставою для здійснення демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами (п. 2.10 Порядку №95).
У відповідності до п.2.17 Порядку №95, за наслідками демонтажу, здійсненого за наявності підстав, передбачених пунктом 2.15. Порядку, складається акт, який підписується представником підприємства, яке виконує роботи з демонтажу, представником робочого органу, а також іншими особами, що були присутні під час демонтажу. В акті зазначається дата та номер рішення робочого органу; які саме рекламні конструкції були демонтовані; їх місце розташування; характер проведених робіт, їх види, а також сума витрат.
За змістом п.2.18 Порядку №95, акт, передбачений пунктом 2.17. Порядку, складається у трьох примірниках: перший залишаться в робочому органі, другий - у підприємстві, яке виконувало роботи з демонтажу, третій примірник разом із повідомленням про здійснений демонтаж, із зазначенням місцезнаходження демонтованих спеціальних конструкцій та порядком їх отримання, протягом п`яти робочих днів з дня демонтажу надсилається рекомендованим поштовим відправленням або вручається під особистий підпис розповсюджувачу зовнішньої реклами.
У  п.3.3. договору сторони погодили, що  оплата послуг здійснюється замовником поетапно на підставі Актів здачі-приймання наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
Разом з тим, матеріали справи не містять   актів  здачі-приймання наданих послуг, що унеможливлює встановлення факту  яким чином, які саме  та у якій кількості рекламні конструкції  було передано на зберігання   ФОП Добровольській  С.В.
Так само матеріали справи не містять і доказів того, що  рекламні конструкції дійсно знаходились на зберіганні у ФОП Добровольської С.В. та взагалі у актах про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, що додаються до позовної заяви відсутня інформація у графі «Демонтована рекламна конструкція передається на зберігання..», тобто  не зазначено особу, яка несе відповідальність за збереження рекламних конструкцій.
Господарський суд першої інстанції виходив з того, що факт передачі та прийняття на зберігання рекламних конструкцій   підтверджується підписаними з позивачем та представником Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради без зауважень   актами від 03.11.2018 року, 05.11.2018 року, 13.11.2018 року, 14.11.2018 року, 25.11.2018 року,  відповідно до відомостей останніх, після виконаних робіт з демонтажу - здійснюється транспортування до місця зберігання  демонтованої конструкції, конструкція передається на зберігання.
Втім, з наявних в матеріалах справи актах   про демонтаж спеціальних конструкцій  зовнішньої реклами  від 03.11.2018 року, 05.11.2018 року, 13.11.2018 року, 14.11.2018 року, 25.11.2018 року слідує, що адресою зберігання демонтованих рекламних конструкцій є: м. Маріуполь, пр. Миру, 120.
Однак, матеріали справи не містять доказів  того, що саме за вказаною адресою знаходиться об`єкт, який належить на праві власності чи в   користуванні  позивача.
У п. 3.2 Порядку №95, зберігання демонтованих спеціальних конструкцій зовнішньої реклами здійснюється підприємством, з яким Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради укладено договір про виконання робіт з демонтажу.
Згідно п.2.3 Порядку №95, звернення робочого органу до розповсюджувача зовнішньої реклами здійснюється шляхом надання письмового припису про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами, в якому обов`язково зазначається зміст порушення, спосіб і термін його усунення. 
Акт, передбачений пунктом 2.17. Порядку, складається у трьох примірниках: перший залишаться в робочому органі, другий - у підприємстві, яке виконувало роботи з демонтажу, третій примірник разом із повідомленням про здійснений демонтаж, із зазначенням місцезнаходження демонтованих спеціальних конструкцій та порядком їх отримання, протягом п`яти робочих днів з дня демонтажу надсилається рекомендованим поштовим відправленням або вручається під особистий підпис розповсюджувачу зовнішньої реклами. У термін, який не повинен перевищувати тридцяти календарних днів з дня отримання розповсюджувачем зовнішньої реклами повідомлення про здійснений демонтаж, розповсюджувач зовнішньої реклами зобов`язаний відшкодувати витрати Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, пов`язані із демонтажем і зберіганням спеціальних конструкцій зовнішньої реклами. У випадку невідшкодування витрат Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, пов`язаних із здійсненням демонтажу і зберігання спеціальних конструкцій зовнішньої реклами протягом строку, передбаченого пунктом 2.19. Порядку, або у разі відмови розповсюджувача зовнішньої реклами відшкодувати такі витрати, відшкодування витрат Виконавчого комітету Маріупольської міської ради здійснюється в судовому порядку (п.2.18.-2.20. Порядку №95).
Разом з тим, предметом спору у справі є договір про надання послуг саме з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, який укладався через систему електронних закупівель.
Відповідно до протоколу засідання тендерного комітету Головного управління містобудування та архітектури міської ради щодо розгляду та оцінки тендерних пропозицій та прийняття рішень на закупівлю послуги "Демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами" №8 від 28.03.2018 року, ФОП Добровольську С.В. було визнано  переможцем закупівлі за процедурою відкритих торгів - "інженерні послуги різні" та ухвалено рішення про намір укласти договір з цим учасником.
На виконання вказаного, між сторонами у справі укладено договір саме  про надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами №27 від 31.10.2018 року. 
А отже, ФОП Добровольська С.В. виграла тендер саме на послугу демонтажу спеціальних конструкцій  зовнішньої реклами, інших послуг, а саме  щодо зберігання  спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, вказана послуга не містить.
Висновок господарського суду першої інстанції про те, що договір №27 від 31.10.2018 року  за своєю природою є змішаним, оскільки містить елементи як правочину з надання послуг так  і угоду про зберігання майна, щодо якого виконані послуги, є передчасним. 
Окрім того,  у п. 9.1 договору сторони погодили, що  строк дії договору до 31.12.2018 року.
Тобто, строк дії договору закінчився 31.12.2018 року, додаткових угод щодо продовження строку дії договору між сторонами не укладалося.
Додаткова угода № 1 від 06.11.2018 року  до договору №27 від 31.10.2018 року  містить зміни що стосується суми договору, решта пунктів залишається без змін. 
Таким чином, договір припинив свою дію  31.12.2018 року, додаткових угод щодо продовження  строку його дії сторонами укладено не було та є виконаним. 
Разом з тим, у   п.5.3.6. договору сторони узгодили, що  виконавець зобов`язаний приймати демонтовані рекламні конструкції на зберігання на термін два місяці з дати підписання акту здачі - приймання наданих послуг за договором. Вартість доби зберігання отриманого майна понад двох місяців становить 100,00 грн.  за одну одиницю майна.
З розрахунку  позивача, наведеного  у позовній заяві  слідує, що останній просить стягнути  грошові кошти у сумі 1  918  300,00 грн. за період з 03.11.2018 року по 18.08.2020 року, з урахуванням двомісячного безоплатного зберігання майна.
Господарський суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги вказані обставини не дослідив та  не врахував тієї обставини, що позивач може звернутися до суду з позовом про стягнення коштів лише за період з 31.10.2018 року по 31.12.2018 року, тобто,   два місяці  демонтовані рекламні конструкції зберігаються безкоштовно.
У п.9.5 договору сторони узгодили, що будь-які зміни та доповнення до договору діють, якщо вони здійснені у письмовому вигляді та підписані належними уповноваженими представниками обох сторін.
Будь-яких  письмових змін, доповнень чи заперечень з цього приводу, матеріали справи не містять. 
Разом з тим, за змістом п.5.4.4 договору, у   разі залишення демонтованих конструкцій на складі після закінчення строку дії вказаного у п.5.3.6   договору, виконавець має право реалізувати демонтовані рекламні конструкції.
Отже, сторони у договорі самостійно визначили право позивача на реалізацію демонтованих рекламних конструкцій.
Вище зазначено, що   Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради у  відповідь №2093254-30.6.1 від 06.03.2019 року, повідомило  позивача  про те, що згідно п.5.4.4 договору від 31.10.2018 року  №27, у разі залишення демонтованих конструкцій на складі після закінчення строку дії вказаної у п.5.3.6   договору, виконавець має право реалізувати демонтовані рекламні конструкції.
Також,  02.01.2020 року  позивач надіслала відповідачу вимогу про сплату вартості зберігання демонтованих засобів зовнішньої реклами, а саме протягом п`яти днів з дня отримання   вимоги здійснити оплату ФОП Добровольській С.В. вартості зберігання майна у розмірі 1264900,00 грн. на банківські реквізити зазначені в договорі №27 від 31.10.2018 року, на яку листом - відповіддю  №30.9-206-301 від 14.01.2020 року,  Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради повідомило про те, що вимога не може бути задоволена з тих підстав, що останнє виконало всі зобов`язання за договором, дія якого припинилась 31.12.2018 року, відповідні додаткові угоди щодо пролонгації договору не укладалися.
Окрім того, договором є домовленість сторін двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1  ст. 626 ЦК України).    
Договору як юридичному факту властиві такі ознаки: в договорі виявляється воля не однієї особи, а двох чи кількох, причому волевиявлення учасників за своїм змістом мають збігатися і відповідати одне одному;  договір - це спільна дія осіб, яка спрямована на досягнення певних цивільно-правових наслідків: встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб`єктів. У зв`язку з цим однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України), суть якої розкрита у  ст. 627 ЦК України  і полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог  ЦК  України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.    
Отже, свобода договору є багатоаспектним поняттям, яке включає в себе різні прояви: прийняття власного рішення про вступ у договірні відносини, самостійний вибір того, з ким буде вступати у правовідносини, визначення умов договору тощо. 
Колегія суддів   враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 року у справі №904/3315/18, де між іншим, вказано на таке.
          "Зміст договору становлять умови (пункти),  визначені на розсуд сторін  і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.  628 ЦК України).           Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору: сторони мають право врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обов`язковість положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами. Свобода договору полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб."
           Отже сторони, керуючись закріпленим статтями принципом свободи договору, самостійно врегулювали свої відносини при визначенні таких  умов договору  як  строк його дії (п.9.1. договору),  право позивача на  реалізацію    рекламних конструкцій  після їх демонтажу (п.5.4.4. договору), безкоштовне  приймання демонтованих конструкцій на зберігання на термін до двох місяців (п.5.3.6. договору) тощо, що узгоджується та відповідає змісту свободи договору, яка є основною із засад цивільного законодавства.
А отже,  матеріалами справи підтверджено, що свої зобов`язання за договором Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області виконано у повному обсязі,   втім позивачем не доведено  належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 77-79 ГПК України наявність протиправних дій відповідача   щодо порушення умов договору на надання послуг з демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами від 31.10.2018 року №27,  у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування позивачем  заборгованості  у  розмірі  1918300,00 грн.
          Отже,   висновок місцевого господарського суду   про     задоволення позову    не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
          Окрім того, додатковим рішенням господарського суду Донецької         області від 23.03.2021  року у справі №905/1675/20 від 06.04.2021 року  у справі стягнуто  з Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області  на користь Фізичної особи - підприємця Добровольської Світлани Володимирівни витрати на правничу допомогу в сумі 79000,00 грн.
          Апелянт просив  скасувати додаткове рішення господарського суду Донецької     області від 06.04.2021  року  у справі №922/1675/20   та ухвалити нове рішення яким відмовити у  задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі.  
          За положеннями ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
          Таким чином, виходячи з того, що    рішення   господарського суду Донецької     області від 23.03.2021 року  у справі  підлягає скасуванню та  що слід ухвалити нове  рішення, яким в  задоволенні позову слід відмовити повністю,  додаткове рішення господарського суду Донецької   області від 06.04.2021 року у справі  слід скасувати та в  задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Добровольської Світлани Володимирівни   про ухвалення додаткового судового рішення у справі  про стягнення судових витрат, відмовити.
                    Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі       знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного  рішення місцевого господарського суду, у зв`язку з чим апеляційну скаргу  слід задовольнити. 
          Отже, місцевий господарський суд  не  з`ясував обставини, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими,  а тому рішення     господарського суду Донецької        області від 23.03.2021  року у справі   слід скасувати  повністю   та ухвалити  нове рішення, яким  в задоволенні позову слід відмовити  повністю, поклавши  судові витрати за подання   апеляційної скарги,   відповідно до ст.129 ГПК України,    на  позивача.
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, ч.2 ст. 275,  п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 277, ст. 282  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
          Апеляційну скаргу  особи уповноваженої діяти від імені Маріупольської  міської ради в порядку самопредставництва - Каргіна  Є.С.      задовольнити.
          Рішення         господарського суду Донецької          області від 23.03.2021 року  у справі №905/1675/20     скасувати  повністю. 
          Ухвалити   нове рішення. 
          В задоволенні позову відмовити повністю.
          Стягнути з  Фізичної особи - підприємця Добровольської Світлани Володимирівни, м.Маріуполь ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Мира, будинок 70, код ЄДРПОУ 04052784)  43    161,75 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. 
          Додаткове рішення господарського суду Донецької області від 06.04.2021 року  у справі №905/1675/20  скасувати повністю. 
          В задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Добровольської Світлани Володимирівни   про ухвалення додаткового судового рішення у справі  про стягнення судових витрат, відмовити. 
                    Постанова набирає законної сили з дня її прийняття   і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
                    Повний текст постанови складено  17.08.2021 року.

Головуюча    суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян  

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко