Номер провадження: 22-ц/813/3337/21 
Номер справи місцевого суду: 521/2327/19
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Кредобанк» у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольги Петрівни, Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайон Авто Трафік») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Сегеди О.М. 21 серпня 2019 року у м. Одеса, -
встановила:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом, який було уточнено, до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., Першого Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, ПАТ «Кредобанк» (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Лайон Авто Трафік») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (т. 1 а.с. 2-5).
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що 25 травня 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Лайон Авто Трафік» було укладено Генеральний договір про здійснення кредитування №4Ю-250511 від 25 травня 2011 року. В рамках даного договору між сторонами було укладено Додатковий договір №01 від 25 травня 2011 року на суму 500 000,00 грн. та Додатковий договір №02 від 25 травня 2011 року на суму 490 000,00 грн. Загальна сума кредитних коштів складала 990 000,00 грн. з терміном погашення до 25 травня 2016 року.        
В забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Лайон Авто Трафік» за кредитним договором 25 травня 2011 року, між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 25 травня 2011 року, відповідно до умов якого, в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: кв. АДРЕСА_1 .
13 квітня 2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. було видано виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за №1687), яким було запропоновано звернути на користь ПАТ «Кредобанк» стягнення грошових коштів у сумі 127 487,76 грн. за рахунок продажу кв. АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що є майновими поручителями за виконання зобов`язань ТОВ «Лайон Авто Трафік» перед ПАТ «Кредобанк» на підставі договору іпотеки від 25 травня 2011 року.
За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, а саме кв.  АДРЕСА_1 , запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Кредобанк» за період з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2016 року, які складаються з: 1) заборгованості за Додатковим договором №01 від 25 травня 2011 року, укладеного у межах Генерального договору про здійснення кредитування від 25 травня 2011 року, а саме: заборгованості по кредиту - 498 415,20 грн. за період з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2016 року; несплачених процентів за користування кредитом - 58 029,37 грн. за період з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2016 року; несплаченої комісії за адміністрування - 2 400,00 грн. за період з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2016 року; пені за несплату кредиту - 19 890,43 грн. за період з 01 жовтня 2015 року по 01 квітня 2016 року; пені за несплату процентів - 4 717,00 грн. за період з 01 жовтня 2015 року по 01 квітня 2016 року; пені за несплату комісії за адміністрування кредиту - 207,93 грн. за період з 01 жовтня 2015 року по 01 квітня 2016 року; 2) заборгованості за Додатковим договором №02 від 25 травня 2011 року за період з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2016 року, а саме: заборгованості по кредиту - 457 200,00 грн. за період з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2016 року; несплачені проценти за користування кредитом - 70 009,80 грн. за період з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2016 року; сплачена комісія за адміністрування - 3 000,00 грн. за період з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2016 року; пені за несплату кредиту - 5 568,28 грн. за період з 01 жовтня 2015 року по 01 квітня 2016 року; пені за несплату процентів - 4 563,78 грн. за період з 01 жовтня 2015 року по 01 квітня 2016 року; пені за несплату комісії за адміністрування кредиту - 285,97 грн. за період з 01 жовтня 2015 року по 01 квітня 2016 року, та 3 200,00 грн., плати за вчинення виконавчого напису, що разом становить суму загальної заборгованості станом на 01 квітня 2016 року у розмірі 1 127 487,76 грн.
ОСОБА_1 вказував, що на підставі виконавчого напису №1687 головним державним виконавцем Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області 22 березня 2017 року було відкрито виконавче провадження ВП № 53620517, про наявність якого він дізнався 29 січня 2019 року.
Виконавчий напис №1687, всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», вчинено після спливу трьох років після виникнення права вимоги щодо повернення заборгованості за тілом кредиту, а також при вчинені виконавчого напису приватним нотаріусом не були дотримані вимоги діючого законодавства щодо його вчинення, оскільки приватний нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин.
Також ОСОБА_1 вказував, що виконавчий напис не міг бути вчиненим, оскільки ПАТ «Кредобанк» не надав нотаріусу документів, які б підтверджували факт безспірності суми заборгованості станом на 01 квітня 2016 року, що є обов`язковою умовою для його вчинення.
Крім того, позивач стверджував, що виконавчий напис був виданий після спливу строків позовної давності. 
В межах примусового виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2016 року по справі №461/151/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредобанк» боргу у розмірі 1 124 287, 76 грн. за тим самим зобов`язанням, боржником вже було погашено 12 079,91 грн., що не було відображено у виконавчому написі нотаріуса. 
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1687, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. 13 квітня 2016 року, яким було запропоновано звернути на користь ПАТ «Кредобанк» стягнення грошових коштів у сумі 1127487,76 грн. за рахунок продажу квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що є майновими поручителями за виконання зобов`язань ТОВ «Лайон Авто Трафік» перед ПАТ «Кредобанк» на підставі договору іпотеки від 25 травня 2011 року.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року позов   ОСОБА_1  було задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 13 квітня 2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад О.П., зареєстрований в реєстрі за №1687, яким запропоновано звернути стягнення грошових коштів у сумі 1 127 487,76 грн. за рахунок продажу квартири  АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що є майновими поручителями за виконання зобов`язань ТОВ «Лайон Авто Трафік» на користь ПАТ «Кредобанк» на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Кобилковою Т.С. 25 травня 2011 року в реєстрі за №892 (т. 3 а.с. 87-98).
В апеляційній скарзі представник АТ «Кредобанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, стягнути судові витрати за подання апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 3 а.с. 103-110).
Апеляційна скарга мотивована тим, що строк позовної давності у справі переривався наступним: рішенням Третейського суду при Львівській ТПП по справі №43 від 13 лютого 2015 року; заявою ТОВ "Лайон Авто Трафік" від 07 червня 2013 року щодо реструктуризації боргу. 
Крім того, апелянт посилається на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника АТ «Кредобанк» підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 25 травня 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Лайон Авто Трафік» було укладено Генеральний договір про здійснення кредитування №4Ю-250511 від 25 травня 2011 року з максимальним лімітом заборгованості за лімітом кредитування у розмірі 990 000,00 грн. та строком дії ліміту кредитування 60 місяців, тобто з 25 травня 2011 року по 25 травня 2016 року включно (т. 1 а.с. 67-72). 
У рамках Генерального договору №4Ю-250511 від 25 травня 2011 року, між сторонами 25 травня 2011 року було укладено Додатковий договір №01 від 25 травня 2011 року, згідно умов якого ліміт заборгованості склав 500000,00 грн. з процентною ставкою 16,2 % річних, строком до 25 травня 2012 року. 
Згідно п. 1.4 Додаткового договору №01 від 25 травня 2011 року, у разі невиконання/неналежного виконання вимог, передбачених у п. 9.3.7, п. 9.3.11 Генерального договору, процентна ставка за користування кредитом, що визначена п. 1.3 Додаткового договору, збільшується на 2, починаючи з 1 го числа місяця, який наступить після місяця, в якому було не дотримано цієї умови і становить - 18,2% (т. 1 а.с. 73).
25 травня 2011 року, в рамках Генерального договору №4Ю-250511 від 25 травня 2011 року, між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Лайон Авто Трафік» було укладено Додатковий договір №02 від 25 травня 2011 року на суму 490000,00 грн. з процентною ставкою 16,45 % річних, яка у разі невиконання /неналежного виконання вимог, передбачених у п. 9.3.7, п. 9.3.11 Генерального договору, збільшується на 2, починаючи з 1 го числа місяця, який наступить після місяця, в якому було не дотримано цієї умови і становить - 18,45%, строком до 25 травня 2016 року (т. 1 а.с. 74-75).
Отже, загальна сума отриманих ТОВ «Лайон Авто Трафік» кредитних коштів складала 990 000,00 грн. з терміном погашення до 25 травня 2016 року.        
В забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Лайон Авто Трафік» за кредитним договором від 25 травня 2011 року, між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 25 травня 2011 року було укладено договір іпотеки від 25 травня 2011 року, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , яка належала їм на праві власності (т. 1 а.с. 58-60).
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2016 року, яке набрало законної сили, з ТОВ «Лайон Авто Трафік», ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Кредобанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №4Ю-250511 від 25 травня 2011 року в розмірі 1124287,76 грн., яка складається із заборгованості за Додатковим договором №01 від 25 травня 2011 року, відповідно 498415,20 грн. - по основній заборгованості; 58029,37 грн. - заборгованості по відсотках; 2400,00 грн. - заборгованості щодо сплати комісії; 24815,36 грн. - заборгованості по нарахованій пені; заборгованості за Додатковим договором №2 від 25 травня 2011 року, відповідно: 457200,00 - по основній заборгованості; 70009,80 грн. - заборгованості по відсотках; 3000,00 грн. - заборгованості щодо сплати комісії; 10418,03 грн. - заборгованості по нарахованій пені (т. 1 а.с. 12).
Судом першої інстанції встановлено, що 09 червня 2016 року Галицьким районним судом м. Львова, на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2016 року, було видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ТОВ «Лайон Авто Трафік», та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредобанк» кредитних коштів (т. 1 а.с. 12).
13 квітня 2016 року, на підставі листа ПАТ «Кредобанк», приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. було видано виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за №1687), яким було запропоновано звернути на користь ПАТ «Кредобанк» стягнення грошових коштів у сумі 1127487,76 грн. за рахунок продажу квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що є майновими поручителями за виконання зобов`язань ТОВ «Лайон Авто Трафік» перед ПАТ «Кредобанк» (т. 1 а.с. 11, 57).
У виконавчому написі приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. зазначено період стягнення заборгованості - з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2016 року, та пені - з 01 жовтня 2015 року по 01 квітня 2016 року (т. 1 а.с. 11).
З матеріалів справи вбачається, що 29 січня 2016 року на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , а також на адресу ТОВ «Лайон Авто Трафік» були направлені повідомлення - вимоги про усунення порушення зобов`язань, в яких було зазначено про те, що станом на 29 січня 2016 року існує заборгованість за кредитним договором в сумі 1 139 904,00 грн., яка складається із заборгованості за Додатковим договором №01 від 25 травня 2011 року, а саме: 498415,20 грн. - сума основного боргу; 58029,37 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 2412,09 грн. - прострочена сума комісії за користування кредитом; заборгованості за Додатковим договором №02 від 25 травня 2011 року, а саме: 457200,00 грн.- сума основного боргу; 118747,34 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом; 5100,00 грн. - прострочена сума комісії за користування кредитом (т. 1 а.с. 81-82, 83-84, 85-86, 87-88).
Факт відправки повідомлень - вимог про усунення порушення зобов`язань підтверджується описом вкладення у цінний лист (т. 1 а.с. 76, 77, 78, 79, 80).
Матеріалами справи встановлено, що за заявою ПАТ «Кредобанк», на підставі виконавчого напису №1687 від 13 квітня 2016 року, головним державним виконавцем Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження №53620517, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 22 березня 2017 року (т. 1 а.с. 14). 
23 січня 2019 року головним державним виконавцем Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 15-16).
Постановою головного державного виконавця Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 24 січня 2019 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (т. 1 а.с. 17).
Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 22-23).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначив наступне: наявність спору щодо його заборгованості, вчинення виконавчого напису після спливу не тільки одного року але і трьох років позовної давності, який обчислюється з моменту виникнення права вимоги, а також відсутністю документів, які підтверджують існування заборгованості за кредитним договором, та не отримання ним письмової вимоги про усунення порушень, як передбачено п. 5.2 іпотечного договору. 
Згідно статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). 
Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку).
Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.
Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.
Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. 
Дослідивши оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. №1687 від 13 квітня 2016 року, виданий на підставі листа ПАТ «Кредобанк», судом першої інстанції вірно встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України, приватним нотаріусом не виконані. 
Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).
Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. 
Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу), не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2018 у справі №926/1065/17 зазначено, що за ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Зі змісту цієї норми випливає, що звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса може бути здійснене незалежно від того, чи є про це відповідна умова у договорі іпотеки.
У Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 у справі №910/5226/17 зазначено, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»
Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.
З наданого суду першої інстанції нотаріусом пакету документів, які йому подав ПАТ «Кредобанк» для вчинення виконавчого напису вбачається, що останній не надав нотаріусу довідку фінансової установи про ненадходження платежу, а також первинні документи, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Так, в повідомленнях - вимогах про усунення порушення зобов`язань, які були надіслані на адресу співвласників спірної квартири, розмір заборгованості не співпадає з розміром заборгованості, яку приватний нотаріус зазначив у виконавчому написі, а саме - крім заборгованості по кредиту, заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом, заборгованості по несплаченій комісії за адміністрування кредиту, у виконавчому написі були вказані також суми пені за несплату кредиту; пені за несплату процентів; пені за несплату комісії.
Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.
Таким чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що заявником не дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а нотаріусом на даний недолік не звернуто увагу і в порушення вимог закону вчинено виконавчий напис при відсутності вказаного необхідного документу (виписки з рахунку) чи іншого документу, який би був рівнозначний вказаному і доказував би безспірність заборгованості, її розмір та безспірність її стягнення.
Крім того, у виконавчому написі відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. І у виконавчому написі, і у поданих заявником нотаріусу документах відсутня така інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності. Саме по собі посилання заявника у його заяві нотаріусу на те, що заборгованість стягується за період з 01 жовтня 2011року по 01 квітня 2016 року, а пеня з 01 жовтня 2015 по 01 квітня 2016 року не є документом, який доводить вказані обставини.
Крім того, приватний нотаріус не звернув увагу на те, що строк дії додаткового договору №01 від 25 травня 2011 року закінчився 25 травня 2012 року, а стягнення заборгованості за цим договором проводиться за період з 01 жовтня 2011 року по 01 квітня 2016 року, а пені з 01 жовтня 2015 по 01 квітня 2016 року, тобто після закінчення строку дії вказаного Додаткового договору. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку, що нотаріусом не дотримано також вимоги закону щодо можливості вчинити виконавчий напис лише за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Таким чином, виконавчий напис вчинено за заявою особи, яка не подала необхідних документів і зокрема не подала документу, який би засвідчував право вимоги вказаної особи; даний виконавчий напис вчинено не на документі, який підтверджує безспірність даної заборгованості і, відповідно, дає підстави для безспірного її стягнення; і, крім того, у виконавчому написі відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. У виконавчому написі і в поданих заявником нотаріусу документах відсутня така інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності.
Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність становить три роки. Згідно ч. 1 ст. 260 ЦК України, обчислення позовної давності починається з моменту, коли кредитор дізнався, або повинен був дізнатися про порушення умов договору.
Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Кредитний договір не містить умов збільшення сторонами строків позовної давності по вимогам про стягнення заборгованості, а отже, для вимог банку про стягнення заборгованості з позивача встановлюється загальний строк позовної давності.
Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. видала виконавчий напис після пропуску строку позовної давності щодо повернення кредитних коштів за Додатковим договором №01 від 25 травня 2011 року та щодо стягнення пені за Додатковим договором №02 від 25 травня 2011 року. 
Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у повному обсязі. 
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника Акціонерного товариства «Кредобанк» про те, що строк позовної давності у справі переривався наступним: рішенням Третейського суду при Львівській ТПП по справі №43 від 13 лютого 2015 року; заявою ТОВ "Лайон Авто Трафік" від 07 червня 2013 року щодо реструктуризації боргу.
Колегія суддів зауважує, що апелянт у суді першої інстанції не посилався, у якості доказу, на вищевказане рішення Третейського суду при Львівській ТПП по справі №43 від 13 лютого 2015 року, а тому, на підставі положень ст. 367 ЦПК України, даний доказ не приймається до уваги судом апеляційної інстанції.
Що стосується посилання апелянта на заяву ТОВ «Лайон Авто Трафік» від 07 червня 2013 року щодо реструктуризації боргу, то колегія суддів враховує, що річний термін, передбачений ст. 88 Закону України «Про нотаріат» для вчинення виконавчих написів, сплив, оскільки виконавчий напис вчинено нотаріусом 13 квітня 2016 року, а заява про реструктуризацію боргу була подана боржником у 2013 році.
Крім того, безпідставним є посилання представника АТ «Кредобанк» на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. 
Однак, як зазначено Верховним Судом у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №754/8737/16-ц, безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто, у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.
Таким чином, до обов`язку нотаріуса належить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочене зобов`язання. При наявності заперечень боржника, нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності, нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування  відсутні.  
Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Кредобанк» - залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 26 серпня 2021 року.

      Головуючий                                                                     С.О. Погорєлова 
      
Судді                                                                        А.П. Заїкін

               О.М. Таварткіладзе