ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 360/1860/20
адміністративне провадження № К/9901/16563/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
судді-доповідача - Бевзенка В. М.,
суддів: Мороз Л.Л., Чиркіна С. М., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 360/1860/20
за позовом ОСОБА_1 
до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області,
про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області
на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року (прийняту у складі: головуючого судді Гайдара А.В., суддів - Гаврищук Т.Г.,  Казначеєва Е.Г.) 

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - відповідач), у якому просила:
- визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 24.03.2020 № 3875/03-01 "Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачці;
- зобов`язати відповідача призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VІІІ з моменту первинного звернення за пенсією, тобто з 19.03.2020.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.06.2020, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020, апеляційну скаргу позивачки задоволено частково, внаслідок чого:
- рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 у справі                        № 360/1860/20 скасовано;
- позов задоволено частково;
- визнано незаконним та скасовано рішення відповідача від 24.03.2020 № 3875/03-01 "Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачці;
- зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 задоволено заяву позивачки про роз`яснення судового рішення.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його до суду касаційної інстанції.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021, заяву позивачки про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 360/1860/20 - задоволено.
Роз`яснено позивачу, що відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області при повторному розгляді заяви                           ОСОБА_1 від 19 березня 2020 року про призначення пенсії має враховувати висновки суду, викладені у даній ухвалі.
АРГУМЕНТИ СТОРІН
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
07.05.2021 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, у якій скаржник просить визнати незаконною та скасувати ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 24.05.2021, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
В установлений судом строк скаржник подав заяву про усунення недоліків указаних в ухвалі Верховного Суду від 24.05.2021.
Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача на оскаржуване судове рішення у справі                               № 360/1860/20 та витребувано справу з суду першої інстанції.
Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу. 
Скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанцій прийняте за неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, яке відповідно до вимог статті 353 кодексу адміністративного судочинства України                        (далі - КАС України), має бути скасоване.
В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що відповідно до вимог    частини 5                   статті 254 КАС України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Відповідач вказує про порушення процесуальних норм щодо строку подання позивачем заяви про роз`яснення  судового рішення. Зазначає, що вказана обставина, залишена судом апеляційної інстанції поза увагою. 
Також звертає увагу, що судом апеляційної інстанції не досліджено та не встановлено чи виконана постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 360/1860/20, стосовно якої позивач звернувся із заявою про роз`яснення судового рішення.
В касаційній скарзі відповідач наголошує, що постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 360/1860/20 станом на момент звернення позивача із заявою про роз`яснення судового рішення та її розгляду судом апеляційної інстанції ним виконана. 
Позиція інших учасників справи
Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подавння відзиву на касаційну скаргу, що відповідно до    статті 338 КАС України    не перешкоджає касаційному перегляду справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, переглянувши оскаржувані ухвали суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до частини першої      статті 341 КАС України, виходить з такого.
Згідно із частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до частини 1 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Частиною 2 статті 254 КАС України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Тобто, частина 2 статті 254 КАС України виключає можливість розгляду заяви про роз`яснення судового рішення за умови, якщо таке рішення вже виконано.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що наявність/відсутність факту виконання рішення виключає/надає можливість роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 360/1860/20.
Проте вказана обставина, судом апеляційної інстанції, залишена поза увагою та встановлена не була.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції передчасно дійшов висновку про роз`яснення судового рішення. 
Окрім того, колегія суддів зазначає, що системне тлумачення положень статті 254 КАС України дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. 
Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Подібні висновки були викладені у Постанові Верховного Суду України у рішенні від 23 травня 2017 у справі № 21-1283іп16, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 800/507/17. При цьому норма статті 170 КАС України, якою керувався Суд у зазначених справах та норма статті 254 КАС України яка застосовується у цій справі є тотожними.
Відповідно до положень частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи
Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга відповідача на оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає задоволенню, а ухвала Першого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року - скасуванню із направленням справи № 360/1860/20 до Першого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області - задовольнити.
Ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі № 360/1860/20 - скасувати.
Справу № 360/1860/20  направити до Першого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.
Суддя - доповідач                                                                      В. М. Бевзенко
Судді                                                                                          Л. Л. Мороз
                                                                                          С. М. Чиркін