Провадження № 33/4820/490/21 
Справа № 686/14532/21 Головуючий в 1-й інстанції Навроцький В. А. 
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач Матущак М.С. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.
За постановою судді, 08 червня 2021 року о 13 год 40 хв на вулиці Толстого, 4 в місті Хмельницькому водій транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 під час перестроювання не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі руху, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
В апеляційній скарзі та клопотанні ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 червня 2021 року, вказану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Уважав, що постанова судді суду першої інстанції є незаконною та передчасною, яка постановлена всупереч положенням чинного законодавства.
Зазначав, що суд першої інстанції не звернув увагу на неточності, які були відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП.
Крім того, на його думку, Правил дорожнього руху України він не порушував, а під час здійснення зміни напрямку руху по смузі переконався в безпечності цього маневру.
Зазначав, що заперечував визнання вини, однак суд першої інстанції помилково вказав, що саме він вину у вчиненні правопорушення визнав.
Окрім того, подаючи апеляційну скаргу наголошував на тому, що оскаржувана постанова була йому вручена 23 червня 2021 року та з даного приводу в матеріалах справи наявна відповідна відмітка.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Оскільки копію судового рішення ОСОБА_1 отримано 23 червня 2021 року, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на її оскарження був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався в повному обсязі.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України – п.п.1.1.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими – п.п.1.3.
Згідно з п.10.3 Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №225666 від 08 червня 2021 року; відомостями з схеми місця ДТП від 08 червня 2021 року, в якій зафіксовані дорожня обстановка, місце розташування транспортних засобів після зіткнення та їх механічні пошкодження; письмовими поясненнями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.
Саме цими доказами спростовується версія ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що він увімкнув покажчик повороту, щоб зайняти праву смугу, подивився у праве дзеркало, переконався у відсутності автомобілів, що їхали у правій полосі, почав здійснювати перестроювання та Правил дорожнього руху України не порушував.
Окрім того, є необґрунтованими посилання на те, що ОСОБА_2 перевищила допустиму в місті швидкість, допустила неуважність та внаслідок цього виникла аварія.
Такі твердження розцінюються як спосіб захисту та спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Відповідно до інкримінованих порушень Правил дорожнього руху України у водія наявний чіткий обов`язок послідовних дій під час перестроювання, яких він повинен дотримуватися.
З огляду на викладене показання ОСОБА_1 не можуть бути враховані як доказ на спростування його винуватості.
Уважаю, що слід дійти висновку про те, що причиною даної ДТП стало порушення саме ОСОБА_1 п.п.10.3 Правил дорожнього руху України.
Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, не знайшло свого підтвердження. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому він є належним та допустимим як доказ.
Інших порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, немає.
Доводи апеляційної скарги спростовуються належними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, з яких чітко вбачається факт ДТП, характером і черговістю дій обох учасників руху.
За таких обставин приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною.
У даному випадку порушень норм законодавства не встановлено.
Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Суд першої інстанції оцінив сукупність доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та на підставі сукупності обставин справи прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі, не встановлено.
Інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не надано.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не допущено.
Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.
Відтак, підстави для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови суду та закриття провадження відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                                          Матущак М.С.