ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
Іменем України
23 липня 2021 року
м.Харків
справа № 617/260/21
провадження № 22-ц/818/4113/21
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Кругової С.С 
Суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,
відповідач  ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення за кредитним договором, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  в особі адвоката Панасенка Павла Петровича на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року (суддя Уханьова І.С.), -
в с т а н о в и в:
У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 108-15-А від 13 березня 2008 року у розмірі 109 075, 30 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. 

В обґрунтування зазначає, що 13.03.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Кредитний договір № 108-15-А, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 17211,00 дол. США зі сплатою 13,8 % річних. 03.10.2018 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 108-15-А від 13.03.2008 року. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 17.12.2020 року становить 11 814 298 грн. 83 коп., з яких: Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 427 969 грн. 89 коп.; Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 488 206 грн. 99 коп.; Заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 132 289 грн. 44 коп.; Заборгованість по пеням і штрафам – 10 765 832 грн. 50 коп.
З огляду на те, що позичальником не виконано грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів, позивач просить стягнути з відповідача загальний розмір заборгованості за період із 17.12.2019 – 17.12.2020 р. по сплаті 3% річних за користування кредитом та нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою, що станом на 17.12.2020 
Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 13 квітня року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 109 075,30 грн.2021 року позовну заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 108-15-А від 13 березня 2008 року у розмірі 109 075,30 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Вирішено питання судових витрат. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що пунктами 3.2, 3.3 Кредитного договору №108-15-А від 13 березня 2008 року передбачено, що позичальник зобов"язуєтьсяч повністю повернути кредитні кошти, отримані за цим договором до 13 березня 2015 року. Тому позовні вимоги про стягнення пені та трьох процентів річних не підлягають задоволенню, у зв`язку зі спливом строку позовної давності.
Правом на подання відзиву позивач не скористався.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що 13.03.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Кредитний договір № 108-15-А, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 17211,00 дол. США зі сплатою 13,8 % річних. Підписавши кредитний договір, відповідач погодився з умовами та правилами надання банком кредиту (а.с. 9-17). 

03.10.2018 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту № 108-15-А від 13.03.2008 року.(а.с. 30-32)
За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту; проте, заборгованість позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена.
Загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору №108-15-А від 13.03.2008 р., станом на 17.12.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 11 814 298 грн. 83 коп., з яких: Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 427 969 грн. 89 коп.; Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 488 206 грн. 99 коп.; Заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 132 289 грн. 44 коп.; Заборгованість по пеням і штрафам – 10 765 832 грн. 50 коп.
Загальний розмір заборгованості за період із 17.12.2019 – 17.12.2020 р. по сплаті 3% річних за користування кредитом та нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою, що станом на 17.12.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 109 075,30 грн.
Як на підставу позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» посилалося на те, що позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача відповідно договору про відступлення права вимоги. Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню Кредитних коштів, отриманих на підставі Кредитного договору №108-15-А від 13.03.2008. У зв`язку з цим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просило суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 109 075,30 грн, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. та судовий збір у розмірі 2 270 грн.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідач не заперечує, що між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір. Проте вказує, що строк дії договору сплинув 13 березня 2016 року. У зв`язку з цим ОСОБА_2 вважає, що у задоволенні позову ТОВ «Вердикт Капітал» слід відмовити, з підстав спливу строку позовної давності.
Відповідно до умов Кредитного договору, зокрема п.3.2, 3.3 строк дії кредитного договору встановлено до 13 березня 2015 року.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України), а позовна давність до вимог про стягнення неустойки - один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).
Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Пунктом 2.2.Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» роз`яснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК Українипозовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Згідно із ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно ч. 1 ст 262 ЦК України заміна сторони у зобовязання не змінює порядку обчилення та перебігу позовної давності.
Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.
Відповідно до абз. 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.
Отже, правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.
Про порушення своїх прав Банк дізнався 13 березня 2015 року, з цього часу почався перебіг позовної давності, як до основної так і до додаткових вимог.
Колегія суддів вважає, що позивачем доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення відповідачем, оскільки зобов`язання за кредитним договором від 13 березня 2008 року ОСОБА_2 належним чином не виконане.
Однак, відповідачем заявлене клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки строк сплив у 2018 році. Тому ОСОБА_2 просила відмовити ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні позову (а.с.70-77).
Матеріали справи свідчать про те, що 13 березня 2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір , відповідно до умов якого, позичальник зобовязалась повернути кредитні ресурси отримані за цим договором до 13 березня 2015 року (а.с.10).
Позовна заява ТОВ «Вердикт Капітал» подана лише 22 лютого 2021 року, тобто зі спливом строку позовної давності.
Набуття права вимоги позивачем після спливу строку позовної давності не є підставою для звернення до суду поза межами строку позовної давності.
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, що призвело до ухвалення незаконного рішення, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.
На підставі ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути суму судового збору, сплачену відповідачем за подачу апеляційної скарги в сумі 3405 грн.
Керуючись ст.ст.141,367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  в особі адвоката Панасенка Павла Петровича -  задовольнити.
Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року – скасувати.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення за кредитним договором відмовити.

Стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь  ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3405 (три тисячі чотириста п"ять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                             С.С.Кругова

Судді Н.П.Пилипчук

О.В.Маміна