33/804/413/21 
                                                                                263/8025/21

                                                                                                                                                             
                                                                                                                                              33/804/413/21
                                                                                                                                             263/8025/21

Категория:  ст. 130 ч.1  КпАП України                                                   
                                                   
                                                П О С Т А Н О В  А
                                                      І м е н е м    У к р а ї н и 

    29 липня  2021 року                                                                                               м. Маріуполь
                             
        Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши апеляційну скаргу   ОСОБА_1   на постанову Жовтневого районного суду  м. Маріуполя Донецької області  від  05 липня  2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнаний винним у скоєнні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Короткий зміст  оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

  Згідно протоколу про  адміністративне правопорушення, 18 червня 2021 року о 01:55 годин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Михайла Грушевського, в районі будинку 25, в Центральному районі міста Маріуполя, керував транспортним засобом «ВАЗ 21011», державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest», результат огляду становить 0,28 проміле, від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України.

         Постановою Жовтневого районного  суду м. Маріуполя Донецької області від 05 липня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного  правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

       В апеляційній скарзі ОСОБА_1   просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його  діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що розгляд справи не проходив та докази по справі не досліджувалися, під час його відвідування  суду 05.07.2021 року  за вказівкою працівника суду  написав заяву про визнання винуватості, зміст якої він не зрозумів, оскільки перебував у стані сильного душевного хвилювання та не усвідомлював значення своїх дій. Хоча винним себе  у інкримінованому йому правопорушенні не визнає. Зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.
Зазначає, що свідків під час складання протоколу відносно нього взагалі не було, не було їх при проведенні огляду, не зафіксовано на відеозапису з бодікамери працівника поліції, що є суттєвим порушенням процедури проведення огляду на стан сп`яніння і є підставою для визнання такого огляду недійсним в силу положень норм матеріального права.  Не зазначені свідки і у протоколі, що не відповідає ст. 256 ч.2 КУпАП  та п.2 Розділу Інструкції №1395 від 07.11.2015 року, норми яких передбачають, що протокол має бути підписаний свідками, а не без їх участі. Отже з цих підстав  протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися доказом  його вини, та огляд на стан сп`яніння був зафіксований з порушенням інструкції з його проведення, що є підставою   вважати його результати недійсними, відповідно до вимог ст. 266 КУпАп.

            Не вбачається з відеозапису з бодікамери працівника поліції і те, що ОСОБА_1 відмовляється  від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі  проте чутно, що він згоден пройти обстеження в медичній установі, але працівниками поліції все одно зазначалось, що краще пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газаоналізатору Драгер.
Також, під час проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він видихав повітря в газоаналізатор двічі, що могло вплинути на результати вимірювання. Пізніше він працівникам поліції повідомив, що зовсім не згоден з результатами огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу є підставою для направлення його до медичної установи для проходження огляду там, але працівниками поліції не зважали на його пояснення і в результаті був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає, що такими діями працівники поліції діяли всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в  Мінюсті України  11.11.15 року № 1413/27858, Закону України «Про національну поліціїї», а також іншим нормативно-правовим актам, які регулюють діяльність поліцейських.

Мотиви суду

            Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1   підлягає   задоволенню  з  наступних підстав.

             Згідно з  ст.294 ч.7 КУпАП  апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
             Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
     Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта  та  суб`єктивної сторони правопорушення. 
          Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
          Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
         Статтею 130 ч.1  КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
      Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
        Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
        Проте, всупереч вказаних вимог закону,  суд не з`ясував всі обставини справи та розглянувши справу поверхово, дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст.130 ч.1 КУпАП.
       В обґрунтування  вини останнього суд  послався на обставини,  викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №141858 від 18 червня 2021 року, акт огляду алкотестеру Драгер, копію свідоцтва про повірку  алкотестеру Драгер  від 17.12.20  року, рапорт  працівника поліції,   відеозапис з  боді камери. 
       Проте, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи,  доводи  ОСОБА_1   про відсутність в його діях   складу  інкримінованого йому адміністративного правопорушення  є  слушними.

            Апеляційний суд зазначає, що обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не підтверджені належними доказами з огляду на наступне.
Згідно  з положеннями ст 266  КУпАПОгляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
       Перевіркою матеріалів  провадження  встановлено, що, обставини, викладені в протоколі  про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП не збігаються  з  відомостями  зафіксованими  на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.  Свідки   до  оформлення  матеріалів провадження  про адміністративне правопорушення  щодо ОСОБА_1 залучені не були.       
            З  відеозапису, доданому до протоколу  про адміністративне правопорушення  вбачається,  що   після встановлення особи  ОСОБА_1    на питання  працівника поліції  про продуття  алкотестеру «Драгер»  ОСОБА_1    відповідає   відмовою,  при  цьому чітко  погоджується  пройти медичний огляд   на стан сп`яніння  в  медичному закладі.  Незважаючи на ці обставини, працівник поліції   продовжує  ставити  йому питання  про  його  згоду  на  огляд   на місці зупинки з  приводу  стану  сп`яніння   за допомогою  алкотестеру Драгер.  Через деякий час, отримавши  згоду  ОСОБА_1 та результати   алкотестеру Драгер 0,28%,  ОСОБА_1 повідомляє поліцейських, що він не згоден  з   результатами  огляду на стан сп`яніння  на  місці  зупинки та бажає  пройти огляд  в медичному закладі. Однак  поліцейські, замість виконання приписів ст. 266  КУпАП, якою чітко  регламентовані їх дії  у таких випадках,   пов`язані з  оглядом   таких осіб  в  закладі охорони здоров`я  продовжує  роз`яснювати  ОСОБА_1   в чому  такий огляд  в наркології   буде  полягати   та у підсумку  складає протокол  про адміністративне правопорушення  щодо ОСОБА_1 .        
За  таких обставин,  суд вважає, що  ОСОБА_1   надавав  згоду  на  проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі,  після продуття  алкотестру Драгер на місці зупинки ТЗ   висловив  незгоду з результатами такого  огляду, тому   відомості,  вказані  в протоколі  про   порушення   п. 2.9 а ПДР України, а також   в частині відмови від проходження   огляду  в медичному закладі  на  стан сп`яніння  такими, що не відповідають   його волевиявленню  та  фактичним  обставинам  провадження.   Відповідно  дії поліцейських   по встановленню    факту  вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП  не відповідали п.7  інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735.  Відповідно, докази, на які посилався суд  у постанові не містять достовірних, безсумнівних  та беззаперечних  даних про те, що  ОСОБА_1    вчинив адміністративне правопорушення за  обставин, зазначених  у  протоколі.   Обставини, визнання  вини  ОСОБА_1   під час судового розгляду  провадження,  на які  послався  суд у постанові    апеляційний  суд   позбавлений можливості перевірити, оскільки   фіксування  судового засідання  технічними засобами не  відбувалося.  
         Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення визначених ст. 255 КУпАП.
       Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
        За таких обставин, апеляційний суд  вважає висновок  суду про наявність в діях ОСОБА_1     складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він  не ґрунтується  на об`єктивних доказах, встановлена невідповідність  відомостей, викладених в  протоколі про адміністративне  правопорушення   з  об`єктивним обставинам справи, що  свідчить   про  відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення,  передбаченого  ст. 130 ч.1 КУпАП. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,  провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
      Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
                                                          ПОСТАНОВИЛА:  

                  Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -  задовольнити.
       
            Постанову Жовтневого районного суду  м. Маріуполя Донецької області  від  05 липня  2021 року ухвалену  щодо  ОСОБА_1   - скасувати.
           Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП   закрити  на підставі ст. 247  ч.1 п.1 КУпАП  за  відсутності в його діях складу  адміністративного  правопорушення.

            Постанова суду  оскарженню не підлягає.

            Суддя: