УХВАЛА

19 липня 2021 року 
Київ
справа №420/1553/20
адміністративне провадження №К/9901/24470/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Бевзенка В.М., Рибачука А.І.,
перевіривши касаційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі № 420/1553/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріора» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, за участю третьої особи: Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування акта, приписів, постанов,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Пріора» (далі - позивач) звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі - відповідач), тертя особа: Державна архітектурно-будівельної інспекція України, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати акт відповідача, складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11.06.2019 № 204;
- визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 11.06.2019 № 14 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;
- визнати протиправним та скасувати припис від 11.06.2019 № 13 про зупинення підготовчих та будівельних робіт;
- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 25.06.2019 №  19/1014-2012-19 про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 96 050,00 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 25.06.2019 №  17/1014-2010-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 710 770,00 грн;
- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 25.06.2019 №  18/1014-2011-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 76 840,00 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021, позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано припис відповідача від 11.06.2019 № 14 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;
- визнано протиправним та скасовано припис відповідача від 11.06.2019 року №  13 про зупинення підготовчих та будівельних робіт;
- визнано протиправною та скасовано постанову відповідача від 25.06.2019 №  19/1014-2012-19 про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 96 050,00 грн;
- визнано протиправною та скасовано постанову відповідача від 25.06.2019 №  17/1014-2010-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 710 770,00 грн;
- визнано протиправною та скасовано постанову відповідача від 25.06.2019 №  18/1014-2011-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 76 840,00 грн;
- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
05.07.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, в якій скаржник просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу про адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Всупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08.07.2011№ 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).
Розглянувши клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Частиною другою  статті 132 КАС України  передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення застосовується, обумовлено  статтею 8 Закону №  3674-VI . Таким чином, підстави наведені у клопотанні скаржника, не передбачені  Законом № 3674-VI  як підстави для звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до статей  1  та  2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Суд також виходить з того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої  статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.
Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
При визначенні розміру судового збору суд зазначає, що позивач звернувся до суду у 2020 році, заявив три вимоги немайнового характеру та три вимоги майнового характеру, а саме скасування постанови відповідача про накладення на позивача штрафів, а саме: від 25.06.2019 № 19/1014-2012-19 у розмірі 96 050,00 грн, від 25.06.2019 № 17/1014-2010-19 у розмірі 710 770,00 грн, від 25.06.2019             №  18/1014-2011-19 у розмірі 76 840,00 грн.
Частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
В порядку передбаченому підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №  3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10  розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 - 2 102,00 грн.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), передбачено, що за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір - 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, ставка, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви становила 19  560,90 грн (2  102,00  грн х 3 + 96 050,00 грн х 1,5 % + 710 770,00 х 1,5 % + 76 840,00 грн х 1,5 %), а відтак скаржник під час звернення до суду касаційної інстанції повинен сплатити судовий збір у розмірі 39  121,80 грн (19  560,90 грн х 200%).
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.
За приписами статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Для усунення недоліку касаційної скарги в частині сплати судового збору скаржнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 39  121,80 грн за такими реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007 Код класифікації доходів бюджету 22030102 Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055) Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Крім того, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано 02.06.2021. На підтвердження вказаної інформації скаржником надано копію супровідного листа П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2021 № 420/1553/20/21078/21.
Однак, супровідний лист не є належним підтвердженням отримання копії судового рішення, оскільки реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією і не може бути самостійним доказом отримання копії судового рішення у певну дату. Таким чином неможливо встановити дату отримання скаржником оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.
Належними доказами факту отримання копії судового рішення можуть бути, зокрема, поштовий конверт з відтиском календарного штемпеля поштового відділення, довідка суду про дату видачі копії відповідного судового рішення тощо.
За правилами встановленими частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
Відповідно до статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
З огляду на викладене, задля усунення вказаних недоліків, скаржнику необхідно зазначити поважні причини пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів та надати документ про сплату судового збору.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно залишити без руху.
Керуючись статтями 169, 328, 329, 330, 332 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021.
Касаційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі № 420/1553/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріора» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, за участю третьої особи: Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування акта, приписів, постанов - залишити без руху.
Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимоги ухвали в частині зазначення поважних причини пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, а у разі невиконання вимоги ухвали в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                С.М. Чиркін
Судді:                                                                                           В.М. Бевзенко
                                                                                                    А.І. Рибачук